ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

27 липня 2022 р.	м.Одеса	Справа № 420/24043/21	
Головуючий в 1 інстанції: Бутенко А.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі: головуючої судді – Шевчук О.А.,
суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової академії (м. Одеса) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2022 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової академії (м. Одеса)  про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії, - 
ВСТАНОВИЛА:
В грудні 2021 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просив визнати протиправною бездіяльність Військової академії (м. Одеса) щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення у повному обсязі за період з 01 січня 2008 року по березень 2015 року, з урахуванням базового місяця для нарахування індексації - січень 2008 року;
- зобов`язати Військову академію (м. Одеса) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 у повному обсязі індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2008 року по березень 2015 року, з урахуванням базового місяця для нарахування індексації - січень 2008 року.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач проходив військову службу у Військовій академії. При цьому у період проходження позивачем військової служби, нарахування грошового забезпечення здійснювалось не у повному обсязі, а саме у період з 01.01.2008 року по 06.03.2015 року не нараховувалася та не виплачувалась індексація грошового забезпечення, яка є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці і її проведення, у зв`язку зі зростанням споживчих цін, є обов`язковим для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. Вважаючи такі дії відповідача протиправними позивач звернувся до суду з даним позовом.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2022 року адміністративний позов задоволено. 
Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове,  яким у заявлених вимогах відмовити у повному обсязі. Доводами апеляційної скарги зазначено, що відповідно до статей 4,6 Закону №1282-ХІІ (у редакції, яка діяла в оскаржуваний період) індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсоток. Позивач отримував індексацію грошового забезпечення з 01.01.2008 року по березень 2015 року в повному розмірі, що підтверджується довідкою доданою до апеляційної скарги.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначає, що базовим місяцем повинен бути січень 2008 року. З того часу розмір індексації повинен збільшуватися, а не обнулятися та знижуватися. Позивач вказує, що до певного періоду часу індексація грошового забезпечення позивача так і розраховувалася та виплачувалася з використанням базового місяця січня 2008 року. Однак, згодом, протиправно відповідачем для здійснення обрахунку розміру індексації було використано інші базові місяці, що призводило до суттєвого зниження розміру щомісячної індексації. Позивач зазначає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин адміністративній справі, підтверджених доказами, які знаходяться в матеріалах справи, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. З огляду на зазначене, позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Згідно з ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у Військовій академії (м. Одеса) з 09.10.2007 по 06.03.2015 роки.
01.12.2021 року позивач звернувся із запитом на інформацію до начальника Військової академії (м. Одеса), в якому просив надати інформацію у вигляді довідки про виплату індексації грошового забезпечення з   січня 2008 року по березень 2015 року із обґрунтуванням її розміру та базового місяця для розрахунку (а.с. 15).
У відповідь на запит відповідачем було надано ОСОБА_1 довідку від 08.12.2021 р. № 6/66/280 про нараховану та виплачену індексацію грошового забезпечення підполковнику ОСОБА_1 за період з січня 2008 року по березень 2015 року (а.с. 24-25).
Згідно вищезазначеної довідки, в період з січня 2008 р. по серпень 2008 р. виплачена індексація – 0,00; у вересні 2008 р. – 124,22; в період з жовтня 2008 р. по травень 2009 р. – 0,00; у червні – 271,79; в період з липня 2009 р. по листопад 2009 р. – 0,00; у грудні 2009 р. – 826,28 грн.; у січні 2010 р. – 128,71; у лютому 2010 р. -  128,71; у березні 2010 р. – 221,41; у квітні 2010 р. - -68,89; у травні 2010 – 169,63; у червні 2010 р. – 435,02; у липні 2010 р. – 202,46; у серпні 2010 р. – 202,46; у вересні 2010 р. - 202,46; у жовтні 2010 р. – 206,80; у листопаді 2010 р. – 245,80; у грудні 2010 р. – 0,00; у січні 2011 р. – 504,87; у лютому 2011 р. – 273,83; у березні 2011 р. – 273,83; у квітні 2011 р. – 302,40; у травні 2011 р. – 320,64; у червні 2011 р. – 336,96; у липні 2011 р. – 336,96; у серпні 2011 р. – 352,32; у вересні 2011 р. – 352,32; у жовтні 2011 р. – 361,50; у листопаді 2011 р. – 361,50; у грудні 2011 р. – 368,47; у січні 2012 р. – 393,79; у лютому 2012 р. – 393,79; у березні 2012 р. – 393,79; у квітні 2012 р. – 401,50; у травні 2012 р. – 401,50; у червні 2012 р. – 401,50; у липні 2012 р. – 404,43; у серпні 2012 р. – 404,43; у вересні 2012 р. – 404,43; у жовтні 2012 р. – 410,31; у листопаді 2012 р. – 410,31; у грудні 2012 р. – 416,18; у січні 2013 р. – 420,95; у лютому 2013 р. – 0,00; у березні 2013 р. – 841,90; у період з квітня 2013 р. по червень 2014 р. – 0,00; у липні 2014 р. – 46,28; у серпні 2014 р. – 46,28; у вересні 2014 р. – 64,55; у жовтні 2014 р. – 64,55; у листопаді 2014 р. – 110,84; у грудні 2014 р. – 143,72; у січні 2015 р. – 169,30; у лютому – 2015 р. – 210,71; у березні 2015 р. – 254,56 (а.с. 24-25).
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки доказів підвищення у період з 01 січня 2008 року по 01 березня 2015 року тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку займав позивач, до суду не надано та судом відповідні обставини не встановлено, суд першої інстанції дійшов висновку, що при нарахуванні позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2008 року по 06.03.2015 року, базовим місяцем повинен бути січень 2008 року. Відтак, беручи до уваги вищевикладене та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. 
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частинами першою-третьою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991  року  № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне,  грошове  та інші види  забезпечення  в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо  грошового забезпечення  військовослужбовців.
До складу  грошового забезпечення  входять:
посадовий оклад, оклад за військовим званням;
щомісячні додаткові види  грошового забезпечення  (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);
одноразові додаткові види  грошового забезпечення.
Грошове забезпечення  визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін  з  метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо  забезпечення  достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України «Про  індексацію грошових  доходів населення» №1282-ХІІ від 03 липня 1991  року  (надалі - Закон №1282-ХІІ).
Положеннями статті  1  Закону № 1282-ХІІ визначено, що  індексація грошових  доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення  грошових  доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Згідно зі статтею 2 Закону №1282-ХІІ індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).
Статтею 4 Закону №1282-ХІІ визначено, що  індексація грошових  доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Обчислення індексу споживчих цін для індексації  грошових  доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи  з  місяця введення в дію цього Закону.
Для проведення подальшої індексації  грошових  доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.
Підвищення  грошових  доходів населення, у зв`язку  з  індексацією здійснюється  з першого  числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
У разі якщо грошові доходи населення підвищено  з  урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення  грошових  доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003  року  № 1078 затверджено Порядок проведення індексації  грошових  доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації  грошових  доходів населення (надалі - Порядок № 1078).
Відповідно до пункту  1  цього Порядку він визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації  грошових  доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.
  Згідно п.1-1 Порядку №1078 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) підвищення  грошових  доходів громадян у зв`язку  з  індексацією здійснюється  з першого  числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.
Індексація грошових  доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (застосовується  з  01  січня  2016  року).
Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.
Для проведення подальшої індексації  грошових  доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.
Згідно  з  пунктом 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема,  грошове забезпечення  військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
У пункті 4 Порядку №1078 визначено, що у разі несвоєчасної виплати сум індексації  грошових  доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.
Пунктом 5 Порядку №1078 визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного  грошового  утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за  1  або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється  з  місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених  грошових  доходів населення.
Відповідно до п. 6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню, а сааме, зокрема, 1) підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів; 2) підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету. У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговості його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.
У разі коли грошовий дохід формується з різних джерел і цим Порядком не встановлено черговості його індексації, сума додаткового доходу від індексації виплачується за рахунок кожного джерела пропорційно його частині у загальному доході.
Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.
На підставі аналізу вищенаведених положень законодавства, можливо дійти висновку, що індексація грошового забезпечення як складова грошового забезпечення військовослужбовців є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.
Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 20 листопада 2019 року по справі № 620/1892/19.
Виплата індексації грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні і обмежене фінансування жодним чином не випливає на право позивача отримати індексацію грошового забезпечення, що є предметом спору у цій справі.
Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 07.08.2019р. року у справі №825/694/17.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки доказів нарахування та виплати індексації грошових доходів позивача, передбаченої нормами законодавства, за період з 01.01.2008 року по 06.03.2015 року відповідачем до суду не надано, така бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати індексації є протиправною.
Щодо визначення базового місяця індексації грошового забезпечення позивача – січень 2008, колегія суддів зазначає наступне.
Так,  з  аналізу положень Закону №2011-XII та Закону №1282-ХІІ вбачається, що  індексація грошового забезпечення  є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці. Через вимоги законодавства проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язком для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
  Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, механізм індексації має універсальний характер. У свою чергу, правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації),  з  настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють наступне виникнення права на отримання індексації.
Крім цього, згідно  з  висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 19 липня 2019  року  у справі №240/4911/18, від 7 серпня 2019  року  у справі №825/694/17, від 20 листопада 2019  року  у справі №620/1892/19, виплата індексації  грошового забезпечення  здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на  грошовому  забезпеченні і обмежене фінансування жодним чином не впливає на право позивача отримати  індексацію грошового забезпечення.
Відповідно до положень пунктів 2, 5 Порядку № 1078 для визначення базового місяця для проведення індексації доходів необхідно обрати місяць, у якому заробітна плата працівника зросла за рахунок її постійних складових.
Отже, підставою для встановлення базового місяця індексації є підвищення посадових окладів особи. Тобто, початок відліку для обчислення індексу споживчих цін є місяць підвищення посадового окладу.  З  цього місяця значення індексу споживчих цін приймають за  1  або 100 відсотків, а приріст індексу розраховується  з  наступного місяця. При цьому, нарахування індексації проводиться в місяці, наступному за місяцем, у якому був офіційно опублікований індекс інфляції.
Згідно  з  пунктом 10-2 Порядку №1078 для працівників, військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, яких переведено на іншу роботу (місце проходження служби) на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці (умов проходження служби) у разі продовження такими особами роботи (проходження служби), для новоприйнятих працівників, військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, а також для тих, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати (грошового забезпечення), передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється  з  місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (посадового окладу), за посадою, яку займає працівник, військовослужбовець, поліцейський, особа рядового і начальницького складу.
Аналіз наведених норм законодавства України, дає підстави колегії суддів дійти висновку, що місяць, в якому відбулося підвищення оплати праці (суми її постійних складових), є базовим при проведенні індексації.
Постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007  року  № 1294 «Про упорядкування структури та умов  грошового забезпечення  військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців.
Відповідно до пункту 13 указаної Постанови вона набрала чинності  з  01  січня 2008 року.
  З січня 2008 року  посадовий оклад позивача не змінювався. Він змінився лише в березні 2018  року  на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про  грошове забезпечення  військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017  року  № 704, якою встановлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців.
  Таким чином, останнє підвищення окладу за посадами позивача відбулось у січні  2008 року,  то для визначення суми індексації  грошового забезпечення  має застосовуватись індекс споживчих цін, обчислений наростаючим підсумком  з січня 2008 року  до березня 2018  року,  оскільки після прийняття Постанови №704, якою затверджено схему тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб офіцерського складу Держприкордонслужби, базовим місяцем для нарахування військовослужбовцям індексації став  березень  2018  року.
Отже, базовим місяцем при проведенні індексації  грошового забезпечення  позивача є січень  2008 року,  в якому постановою №1294 встановлені підвищені розміри посадових окладів військовослужбовців.
За таких обставин, суд першої інстанції правомірно визнав січень  2008 року,  як базового місяця для нарахування індексації відповідно до Порядку № 1078, оскільки в період  з  01  січня 2008 року  по 01 березня 2018  року  посадові оклади військовослужбовців були незмінними.
Тож  з  огляду на викладене колегія суддів погоджується  з  висновком суду першої інстанції стосовно наявності підстав для задоволення позову  з  одночасним визначенням  січня 2008 року  як базового місяця для проведення індексації.
Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 28 червня 2022  року у справі № 420/4841/21.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення Одеського окружного адміністративного суду ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається. 
Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Військової академії (м. Одеса) – залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2022 року – залишити без змін.
Стягнути з Військової академії (м. Одеса) (65009, м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 10; код ЄДРПОУ 24983020) до спеціального фонду Державного бюджету України несплачений судовий збір у розмірі 1362 грн. (одна тисяча триста шістдесят дві гривні) шляхом перерахування або внесення на рахунок: 
Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106 
Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783 
Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)
Рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001 
Код класифікації доходів бюджету: 22030106
          Відповідно до ст. 329 КАС України постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча суддя:                                                                                          О.А. Шевчук 

Суддя:                                                                                                             А.В. Бойко 

          Суддя:                                                                                                             А.Г. Федусик