ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2022 року	Львів	Справа № 300/2744/21 пров. № А/857/4927/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді                                                  Заверухи О.Б.,
суддів                                                                      Гінди О.М., Ніколіна В.В.,
за участю секретаря судового засідання                    Юрченко М.М.,
позивача                                                                      ОСОБА_1 ,
представника відповідача -
Івано-Франківської обласної прокуратури             Слиш Г.С.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення   Івано-Франківського окружного адміністративного суду   від 11 січня 2022 року   у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Івано-Франківської обласної прокуратури, керівника Івано-Франківської обласної прокуратури Хими Романа Романовича     про визнання протиправними рішення, наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

суддя (судді) в суді першої інстанції - Панікар І.В., 
час ухвалення рішення - 13:01:36,
місце ухвалення рішення - м. Івано-Франківськ, 
дата складання повного тексту рішення - 25 січня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

08 червня 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Офісу Генерального прокурора, Івано-Франківської обласної прокуратури, керівника Івано-Франківської обласної прокуратури Хими Р.Р., в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення Шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора від 16 березня 2021 року № 2 «Про неуспішне проходження прокурором атестації у зв`язку з неявкою»; визнати протиправним та скасувати наказ керівника Івано-Франківської обласної прокуратури від 13 травня 2021 року № 471к, яким ОСОБА_1 звільнено з посади начальника відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Івано-Франківської області та органів прокуратури на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 ЗУ «Про прокуратуру» з 14 травня 2021 року; поновити його на посаді, рівнозначній посаді начальника відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Івано-Франківської області, або на іншій посаді в Івано-Франківській обласній прокуратурі з 13 травня 2021 року;   стягнути з Івано-Франківської обласної прокуратури на його користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу без утримання податків й інших обов`язкових платежів, починаючи з 14 травня 2021 року по день прийняття судом рішення про поновлення на роботі.
На обґрунтування позовних вимог зазначає, що у зв`язку із перебуванням на стаціонарному лікуванні з 23 лютого 2021 року по 09 березня 2021 року, перенесеним оперативним втручанням та значним погіршенням стану здоров`я був позбавлений можливості вільно пересуватись та скористатись засобами електронного й письмового зв`язку для інформування кадрової комісії № 16 про свій стан  та подати заяву у відповідності до п. 11 Порядку № 221 про перенесення дати іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону на інший день. Отримавши листок непрацездатності та повернувшись після лікування на роботу 10 березня 2021 року, в цей же день направив на адресу Шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур заяву про причини своєї неявки 26 лютого 2021 року на тестування з проханням про перенесення дати складання іспиту. Однак, кадровою комісією прийнято протиправне рішення № 2 від 16 березня 2021 року про неуспішне проходження прокурором атестації у зв`язку з неявкою. Вказує, що на підставі рішення Шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора № 2 від 16 березня 2021 року «Про неуспішне проходження прокурором атестації у зв`язку   з неявкою», наказом керівника Івано-Франківської обласної прокуратури № 471к від 13 травня 2021 року, його звільнено з посади начальника відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Івано-Франківської області та органів прокуратури, у відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 51 ЗУ «Про прокуратуру». Звертає увагу на те, що неналежний розгляд його заяви про причини неявки на тестування з проханням про перенесення дати складання іспиту та позбавлення його права на участь у процесі прийняття оскаржуваного рішення комісії прямо суперечать установленому Порядку № 221. Вказує на порушення допущені державою Україна на етапі організації процесу оцінювання працівників прокуратури, а також на невідповідність зазначеної процедури вимогам Закону України «Про освіту», що, на його думку, вказує на нелегітимність наслідків такого оцінювання. Також зазначає про те, що його звільнення з органів прокуратури відбулось з підстав передбачених п. 9 ч. 1 ст. 51 ЗУ «Про прокуратуру», що не відповідає змісту вказаної норми та порушує принцип правової визначеності.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11 січня 2022 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю. 
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що рішення шістнадцятої кадрової комісії від 16 березня 2021 року № 2 про неуспішне проходження ОСОБА_1 атестації прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законом. Суд першої інстанції констатував факт порушення позивачем строку, що визначений абз. 4 п. 11 розділу І Порядку № 221 щодо подання заяви про перенесення дати іспиту, який повинен був відбутися 26 лютого 2021 року (таким чином, крайнім строком подання такої заяви слід вважати 01 березня 2021 року, а така була подана 10 березня 2021 року). Чітко визначеним нормою закону юридичним фактом, що зумовлює звільнення на підставі пункту 9 частини 1 статті 51 Закону України «Про прокуратуру», у даному випадку є не завершення процесу ліквідації чи реорганізації органу прокуратури чи завершення процедури скорочення чисельності прокурорів органу прокуратури, а виключно настання події - рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації прокурором.
Не погодившись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким адміністративний позов задовольнити повністю.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що період його тимчасової непрацездатності тривав з 23 лютого по 09 березня 2021 року, охоплюючи й строк, протягом якого, відповідно до п. 11 Порядку № 221 прокурору належить повідомити кадрову комісію про причини своєї неявки та звернутись із заявою про перенесення дати  іспиту. Вказує, що перенесене оперативне втручання та запроваджені карантинні обмеження об`єктивно унеможливили його особисту участь у першому етапі атестації та перешкодили своєчасно особисто або через уповноваженого представника надати документ щодо поважності причини неприбуття на іспит. Вважає, що Шістнадцятою кадровою комісією з атестації прокурорів регіональних прокуратур не вжито заходів задля забезпечення відповідності власного рішення за наслідками його неприбуття до складання іспиту вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, зокрема, критеріям законності та обгрунтованості, адже при вирішенні питання про неуспішне проходження ним атестації досліджувався виключно факт порушення строку подачі заяви про перенесення дати тестування. Звертає увагу на те, що за наявності заяви прокурора про бажання пройти атестацію, неприбуття на певний її етап у визначений день не може бути розцінено як неуспішне проходження атестації, оскільки оцінювання прокурора не проводилось. Зазначає, що застосування п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону № 1697 у спірних правовідносинах має обов`язковою умовою і наявність факту ліквідації, реорганізації, скорочення органу прокуратури. Вказує, що його звільнення з органів прокуратури з підстав передбачених п. 9 ч. 1 ст. 51 ЗУ «Про прокуратуру» не відповідає змісту вказаної норми та порушує принцип правової визначеності.
Керівником Івано-Франківської обласної прокуратури Химою Р.Р. подано відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено, що суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про обізнаність позивача щодо свого становища та його фізичну можливість у відповідний спосіб надіслати на адресу кадрової комісії повідомлення про необхідність перенесення дати проведення іспиту, хворобливий стан позивача в післяопераційний період негативно впливав на цю можливість, але не виключав її. Вказує, що рішення Шістнадцятої кадрової комісії від 16 березня 2021 року № 2 про неуспішне проходження ОСОБА_1 атестації прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законом. Звертає увагу на те, що за нормами п. 19 розділу ІІ «Прикінцеві і перехідні положення» Закону № 113-ІХ звільнення прокурорів згідно з п. 9 ч.1 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру» здійснюється за умови настання однієї з підстав, передбаченої п. 1-4 п. 19 Розділу ІІ Закону № 113-ІХ, при цьому такої умови як прийняття Генеральним прокурором рішення про ліквідацію чи реорганізацію органу прокуратури вказаним пунктом не передбачено.
В судовому засіданні позивач та представник позивача апеляційну скаргу підтримали, в своїх поясненнях покликались на доводи в ній викладені.
Представник відповідача - Івано-Франківської обласної прокуратури щодо апеляційної скарги заперечив, просив залишити в силі рішення суду першої інстанції. 
Відповідачі - Офіс Генерального прокурора та  керівник Івано-Франківської обласної прокуратури Хима Р.Р.   явку повноважного представника в судове засідання не забезпечили, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, що відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача - Івано-Франківської обласної прокуратури, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , починаючи з 28 жовтня 1998 року працював в органах прокуратури Івано-Франківської області на різних посадах.
Наказом Прокуратури Івано-Франківської області від 18 січня 2016 року № 38к позивача призначено на посаду начальника відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Івано-Франківської області (т.1, а.с.88).
11 жовтня 2019 року позивач на підставі пункту 10 розділу II «Прикінцеві і перехідні положення» Закону України від 19 вересня 2019 року № 113-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури», звернувся до Генерального прокурора із заявою про переведення на посаду прокурора в обласній прокуратурі та про намір пройти атестацію (т.1, а.с.177).
Протоколом № 13 засідання Шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 19 лютого 2021 року затверджено графік складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, зокрема, групи 1, до складу якої увійшов ОСОБА_1 (т.1, а.с.178-182).
Протоколом № 16 засідання Шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 26 лютого 2021 року,  зафіксовано неявку позивача на іспит (т.1, а.с.185).
Протоколом № 19 засідання Шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур 16 березня 2021 року зафіксовано, що у порушення строку, встановленого Порядком, на адресу кадрової комісії надійшла заява ОСОБА_1 від 10 березня 2021 року щодо перенесення дати складання іспиту у зв`язку з хворобою з наданням копії листка непрацездатності. Вказано, що згідно з п. 11 Порядку № 221, заява має бути передана безпосередньо секретарю відповідної кадрової комісії не пізніше трьох днів з дати, на яку було призначено іспит. Зазначено, що заява ОСОБА_1 не підлягає задоволенню (т.1, а.с.76-79).
Згідно з рішенням Шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора № 2 від 16 березня 2021 року «Про неуспішне проходження прокурором атестації у зв`язку з неявкою», з урахуванням зафіксованого факту неявки 26 лютого 2021 року начальника відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_1 для складання іспиту у формі анонімного тестування, та ненадходження у строк передбачений Порядком заяви про перенесення тестування від позивача, прийнято рішення про неуспішне проходження ОСОБА_1 атестації (т.1, а.с.39).
Наказом керівника Івано-Франківської обласної прокуратури № 471к від 13 травня 2021 року ОСОБА_1 звільнено з посади начальника відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Івано-Франківської області та органів прокуратури на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру» з 14 травня 2021 року, із зазначенням в якості підстави рішення Шістнадцятої кадрової комісії № 2 від 16 березня 2021 року (т.1, а.с.38).
Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції прийшов до висновку про безпідставність позовних вимог.
Колегія суддів не погоджується з обгрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.
Однією з гарантій незалежності прокурора, що передбачена ст. 16 Закону України від 14 жовтня 2014 року №1697-VII «Про прокуратуру» (далі - Закон № 1697-VII) є особливий порядок призначення прокурора на посаду, звільнення з посади, притягнення до дисциплінарної відповідальності.
Згідно із ч. 3 ст. 16  Закону № 1697-VII, прокурор призначається на посаду безстроково та може бути звільнений з посади, його повноваження на посаді можуть бути припинені лише з підстав та в порядку, передбачених законом.
Загальні умови звільнення прокурора з посади, припинення його повноважень на посаді наведені у ст. 51 Закону № 1697-VII.
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону № 1697-VII прокурор звільняється з посади у разі ліквідації чи реорганізації органу прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду, або в разі скорочення кількості прокурорів органу прокуратури.
Згідно із ч. 5 ст. 51 Закону № 1697-VII на звільнення прокурорів з посади з підстави, передбаченої пунктом 9 ч. 1 цієї статті, не поширюються положення законодавства щодо пропозиції іншої роботи та переведення на іншу роботу при звільненні у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, щодо строків попередження про звільнення, щодо переважного права на залишення на роботі, щодо переважного права на укладення трудового договору у разі поворотного прийняття на роботу, щодо збереження місця роботи на період щорічної відпустки та на період відрядження.
25 вересня 2019 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19 вересня 2019 року № 113-IX (далі - Закон № 113-IX).
Тому, з 25 вересня 2019 року саме цей закон, а не Кодекс законів про працю України поширюється на правовідносини між позивачем і відповідачами.
Поряд з цим Законом № 113-IX запроваджено реформування системи органів прокуратури.
Відповідно до п. 6 Розділу II Прикінцеві і перехідні положення Закону № 113-IX з дня набрання чинності цим Законом усі прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур вважаються такими, що персонально попереджені у належному порядку про можливе майбутнє звільнення з посади на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону № 1697-VII
Згідно із п. 7 Розділу II Прикінцеві і перехідні положення Закону № 113-IX прокурори та слідчі органів прокуратури, які на день набрання чинності цим Законом займають посади прокурорів і слідчих у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, можуть бути переведені на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах лише у разі успішного проходження ними атестації, яка проводиться у порядку, передбаченому цим розділом.
Відповідно до п. 10-14 Розділу II Прикінцеві і перехідні положення Закону № 113-IX прокурори Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур, військових прокуратур (у тому числі ті, які були відряджені до Національної академії прокуратури України для участі в її роботі на постійній основі) мають право в строк, визначений Порядком проходження прокурорами атестації, подати Генеральному прокурору заяву про переведення на посаду прокурора в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах. У заяві також повинно бути зазначено про намір пройти атестацію, надано згоду на обробку персональних даних, на застосування процедур та умов проведення атестації. Форма та порядок подачі заяви визначаються Порядком проходження прокурорами атестації.
Атестація прокурорів проводиться кадровими комісіями офісу Генерального прокурора, кадровими комісіями обласних прокуратур.
Предметом атестації є оцінка:
1) професійної компетентності прокурора;
2) професійної етики та доброчесності прокурора.
Атестація прокурорів включає такі етапи:
1) складення іспиту у формі анонімного письмового тестування або у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора. Результати анонімного тестування оприлюднюються кадровою комісією на офіційному вебсайті Генеральної прокуратури України або Офісу Генерального прокурора не пізніше ніж за 24 години до проведення співбесіди;
2) проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності. Для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками прокурори виконують письмове практичне завдання.
Атестація може включати інші етапи, непроходження яких може бути підставою для ухвалення кадровою комісією рішення про неуспішне проходження атестації прокурором. Перелік таких етапів визначається у Порядку проходження прокурорами атестації, який затверджує Генеральний прокурор.
Графік проходження прокурорами атестації встановлює відповідна кадрова комісія. Атестація проводиться прозоро та публічно, у присутності прокурора, який проходить атестацію. Перебіг усіх етапів атестації фіксується за допомогою технічних засобів відео- та звукозапису.
Кадрові комісії за результатами атестації прокурора ухвалюють одне із таких рішень: рішення про успішне проходження прокурором атестації або рішення про неуспішне проходження прокурором атестації.
Кадрові комісії за результатами атестації подають Генеральному прокурору інформацію щодо прокурорів, які успішно пройшли атестацію, а також щодо прокурорів, які неуспішно пройшли атестацію.
Пунктом 9 Розділу II Прикінцеві і перехідні положення Закону № 113-IX передбачено, що атестація здійснюється згідно з Порядком проходження прокурорами атестації, який затверджується Генеральним прокурором.
На виконання вимог Закону №113-IX, наказом Генерального прокурора № 221 від 03 жовтня 2019 року затверджено Порядок проходження прокурорами атестації (далі - Порядок № 221).
За визначенням, що міститься в пункті 1 розділу І Порядку №221, атестація прокурорів - це встановлена Розділом II Прикінцеві і перехідні положення Закону № 113-IX та цим Порядком процедура надання оцінки професійній компетентності, професійній етиці та доброчесності прокурорів Генеральної прокуратури України, регіональних прокуратур, місцевих прокуратур і військових прокуратур.
Відповідно до пунктів 2, 4 розділу І Порядку № 221 атестація прокурорів Генеральної прокуратури України проводиться відповідними кадровими комісіями, порядок роботи яких, перелік і склад визначаються відповідними наказами Генерального прокурора.
Згідно із абз. 3 п. 2 розділу І Порядку № 221 проведення атестації прокурорів та слідчих регіональних прокуратур, військових прокуратур регіонів (на правах регіональних) забезпечують кадрові комісії Офісу Генерального прокурора, а прокурорів та слідчих місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів (на правах місцевих) - кадрові комісії обласних прокуратур.
Пунктом 6 розділу 1 Порядку №221 встановлено, що атестація включає в себе три етапи: 1) складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора; 2) складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки; 3) проведення співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності. Для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками прокурори виконують письмове практичне завдання.
Згідно із п. 8 розділу І Порядку №221 за результатами атестації прокурора відповідна кадрова комісія ухвалює одне із таких рішень: 1) рішення про успішне проходження прокурором атестації; 2) рішення про неуспішне проходження прокурором атестації. Форми типових рішень визначені у додатку 1 до цього Порядку.
Відповідно до п. 9 розділу І Порядку №221 атестація проводиться на підставі письмової заяви прокурора Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури про переведення на посаду прокурора відповідно в Офісі Генерального прокурора, обласних прокуратурах, окружних прокуратурах, в якій зазначено про намір пройти атестацію, надано згоду на обробку персональних даних і на застосування процедур та умов проведення атестації. Форми типових заяв прокурора встановлено у додатку 2 до цього Порядку.
Пунктом 10 Порядку № 221 передбачено, що заява, вказана у пункті 9 розділу І цього Порядку, подається Генеральному прокурору прокурорами Генеральної прокуратури України (включаючи прокурорів Головної військової прокуратури, прокурорів секретаріату Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів), прокурорами регіональних прокуратур, військових прокуратур регіонів (на правах регіональних), прокурорами місцевих прокуратур, військових прокуратур гарнізонів та інших військових прокуратур (на правах місцевих) до 15 жовтня 2019 року (включно). Заява підписується прокурором особисто.
Відповідно до п. 2 розділу ІІІ Порядку № 221 кадрова комісія формує графік складання іспитів. Графік із зазначенням прізвища, імені та по батькові прокурора, номера службового посвідчення, інформації про дату, час та місце проведення тестування оприлюднюється на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора) не пізніше ніж за п`ять календарних днів до дня складання іспиту. Прокурор вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце складання іспиту з моменту оприлюднення відповідного графіка на офіційному веб-сайті Генеральної прокуратури України (Офісу Генерального прокурора).
Згідно із п. 11 розділу І Порядку №221 особиста участь прокурора на всіх етапах атестації є обов`язковою.
Абзацом 2 п. 11 розділу І Порядку №221 встановлено, що у разі неявки прокурора для проходження відповідного етапу атестації у встановлені кадровою комісією дату, час та місце, кадрова комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження атестації таким прокурором. Факт неявки прокурора фіксується кадровою комісією у протоколі засідання, під час якого мав відбуватися відповідний етап атестації такого прокурора.
Відповідно до абз. 3 та 4 п. 11 розділу І Порядку № 221 у виключних випадках, за наявності заяви, підписаної прокурором або належним чином уповноваженою ним особою (якщо сам прокурор за станом здоров`я не може її підписати або подати особисто до комісії) про перенесення дати іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора, або дати іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки, або дати співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності, професійної етики та доброчесності, кадрова комісія має право протягом трьох робочих днів з дня отримання такої заяви ухвалити рішення про перенесення дати складення відповідного іспиту, проведення співбесіди для такого прокурора.
Заява має бути передана безпосередньо секретарю відповідної кадрової комісії не пізніше трьох днів з дати, на яку було призначено іспит, співбесіду відповідного прокурора. До заяви має бути долучена копія документу, що підтверджує інформацію про поважні причини неявки прокурора на складення відповідного іспиту, проходження співбесіди. У разі неможливості надати документальне підтвердження інформації про причини неявки в день подання заяви, прокурор має надати таке документальне підтвердження в день, на який комісією було перенесено проходження відповідного етапу атестації, однак до початку складення відповідного іспиту, проходження співбесіди. Якщо прокурор не надасть документальне підтвердження інформації про поважні причини його неявки до початку перенесеного складення відповідного іспиту, проходження співбесіди, комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження атестації таким прокурором.
Отже, кадрова комісія ухвалює рішення про неуспішне проходження атестації прокурором, якщо він для проходження відповідного етапу атестації у встановлені кадровою комісією дату, час та місце не з`явився. Водночас, законом надано право кадровій комісії ухвалити рішення про перенесення дати складення відповідного іспиту, проведення співбесіди для прокурора, зокрема, у випадку наявності підписаної ним або належним чином уповноваженою ним особою (якщо сам прокурор за станом здоров`я не може її підписати або подати особисто до комісії) заяви про перенесення дати іспиту із долученням до неї копії документу, що підтверджує інформацію про поважні причини неявки прокурора на складення відповідного іспиту, проходження співбесіди. У разі відсутності такої заяви із документальним підтвердженням інформації про поважні причини його неявки до початку перенесеного складення відповідного іспиту, проходження співбесіди, кадрова комісія зобов`язана ухвалити рішення про неуспішне проходження атестації таким прокурором.
Як встановлено з матеріалів справи, на виконання вимог п. 9 та 10 Розділу II Прикінцеві і перехідні положення Закону № 113-IX позивачем 11 жовтня 2019 року подана заява за встановленою формою Генеральному прокурору про переведення його на посаду прокурора в обласній прокуратурі та про намір пройти атестацію.
У цій заяві позивач підтвердив своє бажання пройти атестацію, вказав на ознайомлення та погодження з усіма умовами та процедурами проведення атестації, що визначені Порядком № 221, зокрема і щодо того, що у разі неуспішного проходження будь-якого з етапів атестації, передбаченого Порядком № 221, а також за умови настання однієї із підстав, передбачених пунктом 19 Розділу II Прикінцеві і перехідні положення Закону № 113-IX, його буде звільнено з посади прокурора.
Тобто, позивач фактично погодився зі встановленими умовами та правилами щодо переведення на посаду в обласній прокуратурі та проведення її атестації.
Із матеріалів справи слідує, що згідно з рішенням Шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора № 2 від 16 березня 2021 року «Про неуспішне проходження прокурором атестації у зв`язку з неявкою», останньою, з урахуванням зафіксованого факту неявки 26 лютого 2021 року начальника відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_1 для складання іспиту у формі анонімного тестування, та ненадходження у строк передбачений Порядком заяви про перенесення тестування від позивача, прийнято рішення про неуспішне проходження ОСОБА_1 атестації (т.1, а.с.39).
В апеляційній скарзі скаржник вказує на неврахування Шістнадцятою кадровою комісією під час винесення оскаржуваного рішення № 2 від 16 березня 2021 року, поважності обставин, що загалом виключали його можливість своєчасно звернутися з відповідною заявою про перенесення строків іспиту, у зв`язку із перебуванням на листку непрацездатності та дією карантинних обмежень в Івано-Франківській області.
Колегія суддів вважає такі доводи апеляційної скарги обгрунтованими з огляду на наступне.
У матеріалах справи наявні листок непрацездатності серії АДУ № 846577,   який підтверджує факт перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні в КНП «Обласна клінічна лікарня Івано-Франківської обласної ради» в період з 23 лютого 2021 року по 09 березня 2021 року, а також лист ДУ «Івано-Франківський обласний центр контролю та профілактики хвороб МОЗ України» від 01 грудня 2021 року про те, що на території Івано-Франківської області у період з 23 лютого 2021 року по 10 березня 2021 року діяли карантинні обмеження відповідно до Постанови   КМУ № 1236 від 09 грудня 2020 року (т.1, а.с.87, т.2, а.с.12).
За правилами п. 11 розділу І Порядку № 221 позивач мав би повідомити кадрову комісію про причини неявки на іспит протягом трьох днів (до 01 березня 2021 року), однак, як встановлено судом першої інстанції, позивач зробив це з порушенням встановленого строку (10 березня 2021 року), що і слугувало підставою для прийняття рішення про неуспішне проходження ним атестації, і, як наслідок, звільнення з посади прокурора.
Однак, слід зазначити, що період тимчасової непрацездатності  позивача тривав з 23 лютого по 09 березня 2021 року, охоплюючи й строк, протягом якого, відповідно до п. 11 Порядку № 221 прокурору належить повідомити кадрову комісію про причини своєї неявки та звернутись із заявою про перенесення дати  іспиту.
Крім того, одразу після закінчення стаціонарного лікування, 10 березня 2021 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур, в якій виклав поважність причин своєї неявки на тестування 26 лютого 2021 року та просив перенести дату складання іспиту.
Колегія суддів звертає увагу на те, що згідно з вимогами Порядку № 221 передбачено, що заява про перенесення дати іспиту подається виключно у письмовій формі, повинна бути підписана прокурором або належним чином уповноваженою ним особою, якщо сам прокурор за станом здоров`я не може її підписати або подати особисто комісії.
Як ствержує відповідач - Івано-Франківська обласна прокуратура, заява ОСОБА_1 про перенесення дати складання іспиту не була оцінена Шістнадцятою кадровою комісією з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора у рішенні від 16 березня 2021 року № 2 «Про неуспішне проходження прокурором атестації у зв`язку з неявкою».
Зі змісту протоколу № 19 засідання Шістнадцятої кадрової комісії від 16 березня 2021 року слідує, що при вирішенні питання про неуспішне проходження позивачем атестації, досліджувався виключно факт порушення строку подання заяви про перенесення дати тестування (т.1., а.с.77-79).
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що тимчасова непрацездатність позивача є об`єктивною та поважною причиною, що перешкодила йому повідомити кадрову комісію про причини неявки на іспит в межах строку, встановленого Порядком № 221.
Крім цього, вдаючись до смислового, логіко-граматичного та телеологічного (цільового) тлумачення норм Закону № 113-ІХ, Закону № 1697-VII, колегія суддів вважає, що у розумінні вказаних положень неуспішне проходження атестації можливе за умови безпосередньої участі прокурора в проходженні її певних етапів, і в залежності від результатів, набраних балів, співбесіди, кадровою комісією приймається відповідне рішення.
За наявності заяви прокурора про бажання пройти атестацію, неприбуття на певний її етап у визначений день, не може бути розцінено як неуспішне проходження атестації, оскільки оцінювання прокурора не проводилось.
За встановлених обставин справи колегія суддів зазначає, що позивач не прибув на іспит з об`єктивних і поважних причин, а рішення кадрової комісії про неуспішне проходження ним атестації є скоріше наслідком неповідомлення про ці причини кадровій комісії у встановлений строк, аніж результатом атестації як такої, адже позивач її по суті не проходив.
Неприбуття прокурора на певний етап атестації може бути спричинене різними обставинами, у тому числі й небажанням особи проходити таку атестацію, безвідносно до поданої раніше заяви відповідно до п. 10 розділу ІІ Прикінцеві і перехідні положення Закону №113-IX.
Отже, з метою повної та об`єктивної оцінки та застосування відповідних наслідків комісія повинна встановлювати фактичні причини неявки для проходження атестації або одного з її етапів, визначити чи такі причини пов`язані із: самостійним рішенням прокурора не приймати участь у такій процедурі або неявкою прокурора, обумовленою певними об`єктивними причинами (підтвердженими належними та допустимими доказами).
Зважаючи на мету реформування системи органів прокуратури, впроваджену Законом № 113-ІХ, й атестації прокурорів як одного із способів її досягти, колегія суддів приходить до висновку, що відсутність позивача на іспиті у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, яка підтверджена належним документом (листком непрацездатності), не може сама по собі свідчити про неналежний рівень його професійної компетентності. На думку колегії суддів, неналежне/несвоєчасне сповіщення про причини неприбуття на іспит, яке у цій справі прирівняно до неуспішного проходження (позивачем) атестації, якщо зіставити із юридичними наслідками, які настали для позивача внаслідок цього (звільнення з посади прокурора та органів прокуратури), не може замінити атестацію, завданням (призначенням) якої є проявити/підтвердити рівень знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора.
З огляду на встановлені фактичні обставини, які перешкодили прибуттю позивача на іспит у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора у визначену дату (тимчасова непрацездатність), колегія суддів приходить до висновку про те, що оскаржуване рішення кадрової комісії, хоча й ухвалено з дотриманням формальних умов і процедур, передбачених п. 11 Порядку № 221, проте не може відповідати критеріям законності, обґрунтованості та пропорційності.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17 листопада 2021 року у справі № 540/1456/20 та від 28 квітня 2022 року у справі № 420/12089/20.
Враховуючи наведене, рішення Шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора від 16 березня 2021 року № 2 «Про неуспішне проходження прокурором атестації у зв`язку з неявкою» є протиправним і підлягає скасуванню.
Пунктом 6 розділу V Порядку № 221 передбачено, що рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації є підставою для видання наказу Генерального прокурора, керівника регіональної (обласної) прокуратури про звільнення відповідного прокурора на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про прокуратуру».
У відповідності до пп. 2 п. 19 розділу II Прикінцеві і перехідні положення Закону №113-IX, прокурори, які на день набрання чинності цим Законом займають посади у Генеральній прокуратурі України, регіональних прокуратурах, місцевих прокуратурах, військових прокуратурах, звільняються Генеральним прокурором, керівником регіональної (обласної) прокуратури з посади прокурора на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 Закону України Про прокуратуру за умови наявності рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації прокурором Генеральної прокуратури України, регіональної прокуратури, місцевої прокуратури, військової прокуратури.
Отже, оскільки рішення Шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора від 16 березня 2021 року № 2 про неуспішне проходження позивачем атестації визнане судом протиправним і скасовано, протиправним є і наказ керівника Івано-Франківської обласної прокуратури від 13 травня 2021 року № 471к, яким ОСОБА_1 звільнено з посади начальника відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Івано-Франківської області та органів прокуратури на підставі п. 9 ч. 1 ст. 51 ЗУ «Про прокуратуру» з 14 травня 2021 року.
Щодо позовних вимог про поновлення позивача на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, колегія суддів вважає за необхідне вказати наступне.
У позовній заяві позивач просить поновити його на посаді, рівнозначній посаді начальника відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Івано-Франківської області, або на іншій посаді в Івано-Франківській обласній прокуратурі з 13 травня 2021 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. 
Одночасно, закон не наділяє орган, який розглядає трудовий спір, повноваженнями на обрання іншого способу захисту трудових прав, ніж зазначені в ч. 1 статті 235, ст.  240-1 КЗпП України, а відтак встановивши, що звільнення відбулось із порушенням установленого законом порядку, суд зобов`язаний поновити працівника на попередній роботі.
Отже, у випадку незаконного звільнення працівника з роботи його порушене право повинно бути відновлене шляхом поновлення його на посаді, з якої його було незаконно звільнено.
Колегія суддів вважає, що позовна вимога про поновлення позивача на посаді, рівнозначній посаді начальника відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Івано-Франківської області, або на іншій посаді в Івано-Франківській обласній прокуратурі є безпідставною, оскільки умовою для переведення на посаду у прокуратуру згідно із пунктом 18 Прикінцевих і перехідних положень Закону №113-ІХ є успішне проходження прокурором атестації.
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що позивача слід поновити на попередній роботі, а саме на посаді начальника відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Івано-Франківської області.
Згідно з пунктом 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20 травня 2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» задовольняючи позовні вимоги про поновлення на публічній службі, суд повинен визнати протиправним рішення суб`єкта владних повноважень повністю або частково та скасувати акт індивідуальної дії повністю або ту його частину, яка стосується позивача, з моменту прийняття акта та обов`язково вказати дату, з якої особу поновлено на посаді.
Також, відповідно до ст. 241-1 КЗпП України, строки виникнення і припинення трудових прав та обов`язків обчислюються роками, місяцями, тижнями і днями. Строк, обчислюваний роками, закінчується у відповідні місяць і число останнього року строку. Строк, обчислюваний місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця строку. Якщо кінець строку, обчислюваного місяцями, припадає на такий місяць, що відповідного числа не має, то строк закінчується в останній день цього місяця. Строк, обчислюваний тижнями, закінчується у відповідний день тижня. Коли строки визначаються днями, то їх обчислюють з дня, наступного після того дня, з якого починається строк. Якщо останній день строку припадає на святковий, вихідний або неробочий день, то днем закінчення строку вважається найближчий робочий день.
Згідно з пунктом 2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року №   58 днем звільнення вважається останній день роботи.
Із матеріалів справи слідує, що позивач звільнений наказом керівника Івано-Франківської обласної прокуратури від 13 травня 2021 року № 471к з посади прокурора з посади начальника відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Івано-Франківської області та органів прокуратури з 14 травня 2021 року.
Колегія суддів зауважує, що 14 травня 2021 року є останнім робочим днем ОСОБА_1 отже, такий підлягає поновленню з наступного робочого дня, тобто з 17 травня 2021 року.
Оскільки суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про незаконне звільнення позивача з 14 травня 2021 року  відповідно до наказу керівника Івано-Франківської обласної прокуратури №   471к від 13 травня 2021 року  «Про звільнення ОСОБА_1 ». який визнаний судом протиправним та скасований, тому ОСОБА_1 необхідно поновити на попередній посаді начальника відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Івано-Франківської області з 17 травня 2021 року з одночасним стягненням на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Частиною 2 ст. 235 КЗпП України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 затверджено Порядок обчислення середньої заробітної плати (далі - Порядок № 100).
Відповідно до п. 2 Порядку №100   середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.
Згідно з п. 5 Порядку № 100 основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є розрахована згідно з абз. 1 п. 8 цього Порядку середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника. 
Пунктом 8 Порядку № 100 встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.                    
Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних)днів за цей період.
При обчисленні розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу колегія суддів враховує довідку Івано-Франківської обласної прокуратури від 03 червня 2021 № 21-236 вих21 про заробітну плату ОСОБА_1 із зазначенням у ній доходу за березень-квітень 2021 року у загальному розмірі 12126,19   грн   та розміру середньоденної заробітної плати в розрахунку на один робочий день - 485,05   грн, та середньомісячної заробітної плати - 10671,10, грн (т.1, а.с.89).
Оскільки період вимушеного прогулу з 17 травня 2021 року по 14 червня 2022 року становить 275 робочих днів, тому з відповідача Івано-Франківської обласної прокуратури на користь позивача необхідно стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 133388 грн 75 коп. (275 робочих днів х 485,05 грн = 133388,75 грн).
Відповідно до п. 2, 3 ч. 1 ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про: присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.
Таким чином, постанова суду апеляційної інстанції підлягає до негайного виконання в частині:  поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Івано-Франківської області з 17 травня 2021 року;  стягнення з Івано-Франківської обласної прокуратури   середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 10671 грн 10 коп.
Колегія суддів також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та допущено порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, що відповідно до частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 310, п. 2 ч. 1 ст. 315, ст. 317, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду   від 11 січня 2022 року   у справі № 300/2744/21 скасувати та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Шістнадцятої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур Офісу Генерального прокурора від 16 березня 2021 року № 2 «Про неуспішне проходження прокурором атестації у зв`язку з неявкою».
Визнати протиправним та скасувати наказ керівника Івано-Франківської обласної прокуратури від 13 травня 2021 року № 471к «Про звільнення ОСОБА_1 ».
Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Івано-Франківської області з 17 травня 2021 року.
Стягнути з Івано-Франківської обласної прокуратури (вул.   Грюнвальдська, 11, м. Івано-Франківськ, 76018, код ЄДРПОУ 03530483) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 133388 грн 75 коп. (сто тридцять три тисячі триста вісімдесят вісім гривень сімдесят п`ять копійок).
Постанова суду апеляційної інстанції в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Івано-Франківської області з 17 травня 2021 року підлягає до негайного виконання.
Постанова суду апеляційної інстанції в частині стягнення з Івано-Франківської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в розмірі  10671 грн 10 коп. (десять тисяч шістсот сімдесят одна гривня десять копійок) підлягає до негайного виконання.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	О. Б. Заверуха 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	В. В. Ніколін  	
Повне судове рішення складено 15 червня 2022 року.