УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 травня 2022 року
м. Київ
справа № 466/5565/21
провадження № 51-1520 ск 22
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                        ОСОБА_1 ,
суддів:                                   ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 23 червня 2021 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 18 лютого 2022 року,
встановив:
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 23 червня 2021 року задоволено клопотання прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12013150090002248 від 14 червня 2013 року за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 18 лютого 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 23 червня 2021 року без зміни.
У касаційній скарзі ОСОБА_4 , вказуючи на незаконність оскаржених судових рішень порушує питання про їх скасування. На обґрунтування своїх вимог фактично зазанчає, що суд першої інстанції безпідставно задовольнив клопотання прокурора та закрив кримінальне провадження на підставі п. 31 ч. 1 ст. 284 КПК України, не врахувавши належним чином всіх обставин справи, а саме неналежне, на його думку, досудове розслідування даного кримінального провадження. 
Крім того вважає, що апеляційний суд, у порушення вимог ст. 419 КПК України, залишаючи його апеляційну скаргу без задоволення, не перевірив належним чином її доводів та не навів мотивів для їх спростування.
Перевіривши доводи касаційної скарги та долучені до неї копії оскаржуваних судових рішень, колегія суддів касаційного суду вважає, що у відкритті касаційного провадження ОСОБА_4 слід відмовити, з огляду на наступне.
Відповідно до вимог п. 11 ч. 2 та абз. 4 ч. 4 ст. 284 КПК України, закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 31 частини 1 цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.
Згідно з положеннями п. 31 ч. 1 ст. 284 КПК Україникримінальне провадження закривається в разі, якщо: не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.
За змістом ст. 284 КПК України умовами для закриття кримінального провадження за вказаною підставою є наявність визначених законом умов для закриття кримінального провадження та відповідне клопотання прокурора. За наявності всіх визначених законом підстав, закриття кримінального провадження є обов`язком суду.
Як убачається зі змісту доданої до скарги копії ухвали суду першої інстанції зазначені вимоги кримінального процесуального закону судом були виконані у повному обсязі.
Так, відповідно до змісту вказаної ухвали суду до Шевченківського районного суду м.  Львова надійшлоклопотання прокурора про закриття, на підстав п. 31 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12013150090002248 від 14 червня 2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України. 
Розглянувши дане клопотання суд встановив, що як на підстави для закриття даного кримінального провадження прокурор посилається на те, що у ході проведення досудового розслідування проведено комплекс слідчих та процесуальних дій, спрямованих на повне і об`єктивне дослідження обставин вчиненого правопорушення та надано їм належну правову оцінку, однак не встановлено підстав, в порядку визначеному п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України, для повідомлення конкретній особі про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.
Дослідивши матеріали провадження та проаналізувавши доводи прокурора, суд встановив, що є обґрунтовані підстави для задоволення клопотання, оскільки не встановлено особу, яка вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 358 КК України та на момент вчинення даного кримінального правопорушення минуло понад 3 роки, а тому задовольняючи клопотання прокурора, керуючись вимогами п. 31 ч. 1 ст. 284 КПК України, закрив дане кримінального провадження.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції  ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій фактично зазначав про неналежне, на його думку, досудове розслідування вказаного кримінального провадження.
Апеляційний суд, переглядаючи провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 належним чином перевірив доводи апеляційної скарги, які за своїм змістом, фактично, є аналогічні доводам касаційної скарги, та з наведенням відповідних мотивів обґрунтовано визнав їх безпідставними. 
Мотивуючи своє рішення апеляційний суд встановив, що у даному провадженні не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, зокрема, за правилами ч. 2 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 358 КК України є кримінальним проступком, а згідно з п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, для даного кримінального проступку строк давності притягнення до кримінальної відповідальності становить 3 роки.
Тому, апеляційний суд погоджуючись з рішенням суду про закриття даного кримінального провадження, обґрунтовано зазначив, що оскільки особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 358 КК України органом досудового розслідування не встановлено і строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за таке кримінальне правопорушення закінчився, суд першої інстанції прийняв законне та належно мотивоване рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 31 ч. 1 ст. 284 КПК України.
Колегія суддів погоджується з наведеними в ухвалі апеляційного суду висновками щодо законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції та вважає, що апеляційний розгляд проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а ухвала апеляційного суду відповідає ст. 419 КПК України.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК Українисуд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Обґрунтування касаційної скарги ОСОБА_4 не містить переконливих доводів, які викликають необхідність перевірки їх за матеріалами кримінального провадження, а з касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, тому колегія судів касаційного суду вважає, що у відкритті касаційного провадження ОСОБА_4 необхідно відмовити.
На підставі викладеного та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Львова від 23 червня 2021 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 18 лютого 2022 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                      ОСОБА_2                                              ОСОБА_3