УХВАЛА

05 травня 2022 року 
м. Київ
справа № 522/2639/22
адміністративне провадження № К/990/10071/22 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Жука А.В.,
суддів: Мартинюк Н.М.,  Мельник-Томенко Ж.М., 
перевіривши матеріали касаційної скарги Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області
на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 лютого 2022 року
та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2022 року 
у справі №522/2639/22
за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області
до громадянина Грузії ОСОБА_1 
про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України,-
ВСТАНОВИВ:
Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області звернулося до Приморського районного суду м. Одеси з адміністративним позовом до громадянина Грузії ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 04 лютого 2022 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2022 року, в задоволенні позову відмовлено.
25 квітня 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 лютого 2022 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2022 року у справі №522/936/22.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд зазначає таке.
Пунктом 8 частини другої    статті 129 Конституції України    серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондує    стаття 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".
Згідно з частиною першою    статті 328 КАС України,    учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас, пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми Кодексу обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього    Кодексу    позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
У свою чергу, за змістом пункту 11 частини шостої    статті 12 КАС України    для цілей цього    Кодексу    справами незначної складності є, зокрема, справи щодо перебування іноземців або осіб без громадянства на території України.
Предметом розгляду цієї справи є продовження строку затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.
З огляду на зазначене, зважаючи на предмет розгляду справи, за своєю суттю вона є справою щодо перебування іноземців або осіб без громадянства на території України, та відповідно до частини 6    статті 12 КАС України    належить до категорії малозначних.
Оцінивши доводи касаційної скарги, Верховний Суд прийшов до висновку, що обґрунтовані посилання на існування обставин передбачених підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої    статті 328 КАС України    у касаційній скарзі відсутні та такі обставини не вбачаються з поданих матеріалів скарги.
Крім того, доводи скаржника зводяться до переоцінки доказів та незгоди з судовим рішенням. 
Відповідно до пункту 1 частини 1    статті 333 КАС України    суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.
На підставі викладеного, керуючись статтями    3,    328,    333 КАС України,
УХВАЛИВ:
1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 04 лютого 2022 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2022 року у справі №522/2639/22.
2. Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити заявникові.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

..................................
..................................
..................................

А.В. Жук
Н.М. Мартинюк
Ж.М. Мельник-Томенко
Судді Верховного Суду