Ухвала                                                                  
11 травня 2022 року
м. Київ
справа №127/18956/18
провадження № 51-1374ск22
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі – Суд, колегія суддів) у складі:
головуючого                        ОСОБА_1 , 
суддів:                       ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув касаційну скаргузахисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на вирок Вінницького апеляційного суду від 18  березня 2022 року і
ВСТАНОВИВ:
Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 04 серпня 2020 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК, та призначено йому покарання у виді 200 годин громадських робіт.
Цим же вироком засуджено ОСОБА_6 .
Вирішено питання щодо цивільного позову, процесуальних витрат, речових доказів, а також інші питання, визначені кримінальним процесуальним законодавством.
Вінницьким апеляційним судом вирок місцевого суду в частині засудження ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 125 КК, в частині визначення початку строку відбування покарання ОСОБА_6 та в частині вирішення цивільного позову скасовано та ухвалено у цій частині новий вирок.
Визнано ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.
Відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК зараховано ОСОБА_5 у строк покарання період його тримання під вартою під час досудового розслідування та судового розгляду з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 20 травня 2018 року по 04 серпня 2020 року.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 постановлено рахувати з моменту фактичного його затримання в порядку виконання вироку апеляційного суду, а ОСОБА_6 – з дня проголошення даного вироку.
Стягнуто солідарно із засуджених ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_7 моральну шкоду в сумі 500 000 грн.
В решті вирок місцевого суду залишено без змін.
Не погоджуючись із вироком апеляційного суду, захисник оскаржив його у касаційному порядку.
Суд перевірив касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КК та встановив, що її подано із порушенням п. 4 ч. 2 названої статті.
Відповідно до ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка її подає, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для його скасування або зміни, які, на її думку, були допущені апеляційним судом під час винесення судового рішення, навести конкретні аргументи в обґрунтування своєї позиції.
Водночас сторона захисту у своїй касаційній скарзі не погоджується із оцінкою доказів, наявних у матеріалах провадження, надає їм власну оцінку, а також посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, неповноту судового розгляду. 
Захиснику, який подав касаційну скаргу слід врахувати те, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правову оцінку обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Вказуючи у скарзі на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, захисник не наводить конкретних доводів та мотивувань у чому, відповідно до ст. 412 КПК, полягають такі порушення та яким чином вони перешкодили чи могли перешкодити апеляційному суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Касаційна скарга захисника не містить і конкретних аргументів про те, в чому саме полягає неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, з урахуванням положень ст. 413 КПК.  
Окрім того, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 425 КПК, касаційну скаргу мають право подати засуджений, його законний представник чи захисник – у частині що стосується інтересів засудженого. 
З касаційної скарги та доданих до неї документів вбачається, що адвокат ОСОБА_4 є захисником засудженого ОСОБА_5 .
За таких обставин, вимога ОСОБА_4 про скасування вироку апеляційного суду, у тому числі і щодо ОСОБА_6 , суперечить положенням кримінального процесуального Закону.
Також відповідно до ч. 6 ст. 427 КПК до касаційної скарги додаються копії додатків до неї в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження. Однак, вказаних вимог захисником не дотримано, копій додатків до скарги не додано.
Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Якщо суд касаційної інстанції відповідно до ч. 1 ст. 429 КПК встановив, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, то він постановляє ухвалу про залишення її без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.
Керуючись ч. 1 ст. 429 Кримінального процесуального кодексу України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргузахисника ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на вирок Вінницького апеляційного суду від 18  березня 2022 року залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків – п`ятнадцять днів з дня отримання копії цієї ухвали.
Роз`яснити, що касаційна скарга, залишена без руху, повертається, якщо особа не усунула її недоліків в установлений судом строк.
Копію ухвали про залишення касаційної скарги без руху надіслати захиснику.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1                           ОСОБА_2                     ОСОБА_3