ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2701/22 Справа № 175/634/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Бойко О. М. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2022 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді Єлізаренко І.А.
суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В. 
за участю секретаря Паромової О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Дугністого Максима Анатолійовича на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08 жовтня 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Деметра-Агро" до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди,-
В С Т А Н О В И Л А:

       У лютому 2019 року ТОВ "Торговий Дім "Деметра-Агро" звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди.
       У грудні 2020 року ТОВ "Торговий Дім "Деметра-Агро" звернулися до суду із заявою про зміну підстав позову.
       В обґрунтування змінених позовних вимог ТОВ "Торговий Дім "Деметра-Агро" посилалися на те, що 20 жовтня 2018 року о 19:00 годині відповідач ОСОБА_1 , керуючи автомобілем "FORD FIESTA", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на автодорозі "Бориспіль-Дніпро-3апоріжжя" + 500 м до повороту на сел. Дослідне Дніпровського району Дніпропетровської області порушив Правила дорожнього руху, не обрав безпечну швидкість руху, внаслідок чого не впорався з керуванням і виїхав за межі проїзної частини, де допустив перекидання автомобіля, пошкодивши транспортний засіб. Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2018 року у справі №175/4186/18 відповідача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на 1 рік. Вказана постанова суду набрала законної сили 24 грудня 2018 року. На момент скоєння ДТП відповідач перебував у трудових відносинах з ТОВ "Торговий Дім "Деметра-Агро", у зв`язку з чим користувався належним позивачу автомобілем "FORD FIESTA", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 для виконання службових обов`язків. В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди належний ТОВ "Торговий Дім "Деметра-Агро" автомобіль було пошкоджено, чим спричинено матеріальні збитки на суму 247 877 грн. 59 коп., що підтверджується висновком експертного дослідження автотоварознавця. Разом з тим, під час вчинення ДТП і завдання шкоди позивачу, о 19:00 годині 20 жовтня 2018 року (субота) відповідач не перебував при виконанні трудових обов`язків, а використовував вказаний автомобіль самовільно в особистих цілях всупереч інтересам власника, оскільки відповідно до Правил внутрішнього трудового розпорядку та графіку роботи ТОВ "Торговий Дім "Деметра-Агро" субота та неділя є вихідними днями на підприємстві, а згідно табеля обліку робочого часу за жовтень 2018 року, саме 20 жовтня 2018 року відповідач не працював, жодних робочих завдань в цей день не виконував, у нього був вихідний, тому користуватися автомобілем в цей день і час відповідач не мав права. На підставі викладеного ТОВ "Торговий Дім "Деметра-Агро" просили суд стягнути з відповідача на їх користь 200677 грн. 59 коп. в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди, витрати на професійну правничу допомогу - 6500 грн. та судовий збір у розмірі 3010 грн. 18 коп. 
       Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08 жовтня 2021 року задоволено позовні вимоги ТОВ "Торговий Дім "Деметра-Агро". Стягнуто з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ТОВ "Торговий Дім "Деметра-Агро" грошову суму у розмірі 200 677 грн. 59 грн. в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди. Стягнуто з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ТОВ "Торговий Дім "Деметра-Агро" судові витрати у справі у сумі 9 510 грн. 18 коп., що складаються з: витрат по оплаті судового збору при подачі позову - 3 010 грн. 18 коп., витрат на професійну правничу допомогу - 6 500 грн. Грошові кошти у розмірі 210187 грн. 77 коп., внесені відповідачем ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на рахунок суду (код отримувача 26239738; Банк отримувача ДЕРЖКАЗНАЧЕЙСЬКА СЛУЖБА УКРАЇНИ) з метою забезпечення позову відповідно до частини ч.4 ст. 156 ЦПК України (квитанція №56548705 від 18 червня 2021 року), можуть бути використані для виконання рішення суду після набрання ним законної сили.
В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_1  - адвокат  Дугністий М.А.  просить рішення суду від 08 жовтня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ "Торговий Дім "Деметра-Агро", посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення у справі, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ "Торговий Дім "Деметра-Агро" просить у задоволенні апеляційної скарги представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Дугністого М.А. відмовити, рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08 жовтня 2021 року залишити без змін, посилаючись на його законність та обгрунтованість.
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 
       Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
       З постанови Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2018 року у справі №175/4186/18 вбачається, 20 жовтня 2018 року о 19:00 годині на автодорозі "Бориспіль-Дніпро-3апоріжжя" + 500 м до повороту на сел. Дослідне Дніпровського району Дніпропетровської області водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем "FORD FIESTA", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в порушення вимог п.12.1 Правил дорожнього руху, не обрав безпечну швидкість руху, внаслідок чого не впорався з керуванням і виїхав за межі проїзної частини, де допустив перекидання автомобіля, пошкодивши транспортний засіб (т.1 а.с.8). 
       Вказаною постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на 1 рік. 
       Вказана постанова суду набрала законної сили 24 грудня 2018 року.
       Відповідно до приписів ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
       Власником автомобіля "FORD FIESTA", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 є ТОВ "Торговий Дім "Деметра-Агро" (а.с.7).
       Відповідно договору купівлі-продажу 11 січня 2019 року ТОВ "Торговий Дім "Деметра-Агро" продали автомобіль "FORD FIESTA", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2 за 51000 грн. (т.1 а.с.24).
       На момент скоєння ДТП, відповідач ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ТОВ "Торговий Дім "Деметра-Агро", у зв`язку з чим користувався належним позивачу автомобілем "FORD FIESTA", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 для виконання службових обов`язків, працював на посаді менеджера (управителя) зі збуту з 19 червня 2018 року та звільнений з посади 29 січня 2019 року на підставі п.4 ст.40 КЗпП України (т.1 а.с.141, 220).
       Відповідно до висновку № 5982 експертного дослідження автотоварознавця від 12 листопада 2018 року вартість відновлювального ремонту автомобіля "FORD FIESTA", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 - 419 201 грн. 68 коп., вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди становить - 247 877 грн. 59 коп. (т.1 а.с.9-13).
       Відповідно до вказаного висновку транспортний засіб "FORD FIESTA", державний реєстраційний номер НОМЕР_1  вважається фізично знищеним, оскільки вартість відновлювального ремонту (419 201 грн. 68 коп.) перевищує вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди (247 877 грн. 59 коп.).
       В результаті дорожньо-транспортної пригоди належний ТОВ "Торговий Дім "Деметра-Агро" автомобіль "FORD FIESTA", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 значно пошкоджено, чим спричинено матеріальні збитки на суму 247 877 грн. 59 коп., що підтверджується висновком експертного дослідження автотоварознавця.
       За проведення експертного дослідження автотоварознавця позивачем було сплачено 3800 грн. (т.1 а.с.27, 28).
       Задовольняючи позовні вимоги ТОВ "Торговий Дім "Деметра-Агро", суд першої інстанції посилався на їх доведеність та обґрунтованість, однак погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них за неповного засування обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.
Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
       Згідно зі статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
       За змістом частин першої, другої та четвертої статті 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. На працівників не може бути покладена відповідальність за шкоду, яка відноситься до категорії нормального виробничо-господарського ризику.
       У статті 131 КЗпП України зазначено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний створити працівникам умови, необхідні для нормальної роботи, і забезпечення повного збереження дорученого їм майна. Працівники зобов`язані бережливо ставитися до майна підприємства, установи, організації і вживати заходів до запобігання шкоді.
       Відповідно до статті 132 КЗпП України за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків, працівники, крім працівників, що є посадовими особами, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку.
       Стаття 134 КЗпП України передбачає, що відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли: 1) між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей; 2) майно та інші цінності були одержані працівником під звіт за разовою довіреністю або за іншими разовими документами; 3) шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку; 4) шкоди завдано працівником, який був у нетверезому стані; 5) шкоди завдано недостачею, умисним знищенням або умисним зіпсуттям матеріалів, напівфабрикатів, виробів (продукції), в тому числі при їх виготовленні, а також інструментів, вимірювальних приладів, спеціального одягу та інших предметів, виданих підприємством, установою, організацією працівникові в користування; 6) відповідно до законодавства на працівника покладено повну матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов`язків; 7) шкоди завдано не при виконанні трудових обов`язків; 8) службова особа, винна в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу; 9) керівник підприємства, установи, організації всіх форм власності, винний у несвоєчасній виплаті заробітної плати понад один місяць, що призвело до виплати компенсацій за порушення строків її виплати, і за умови, що Державний бюджет України та місцеві бюджети, юридичні особи державної форми власності не мають заборгованості перед цим підприємством; 10) шкоди завдано недостачею, знищенням або пошкодженням обладнання та засобів, наданих у користування працівнику для виконання роботи за трудовим договором про дистанційну роботу або про надомну роботу. У разі звільнення працівника та неповернення наданих йому у користування обладнання та засобів з нього може бути стягнута балансова вартість такого обладнання у порядку, визначеному цим Кодексом.
       Згідно зі ст. 135 КЗпП України межі матеріальної відповідальності працівників за шкоду, завдану підприємству, установі, організації розкраданням, умисним зіпсуттям, недостачею або втратою окремих видів майна та інших цінностей, а також у тих випадках, коли фактичний розмір шкоди перевищує її номінальний розмір, встановлюються законодавством.
       Статтею 135-3 КЗпП України встановлено, що розмір заподіяної підприємству, установі, організації шкоди визначається за фактичними втратами, на підставі даних бухгалтерського обліку, виходячи з балансової вартості (собівартості) матеріальних цінностей за вирахуванням зносу згідно з установленими нормами. У разі розкрадання, недостачі, умисного знищення або умисного зіпсуття матеріальних цінностей розмір шкоди визначається за цінами, що діють у даній місцевості на день відшкодування шкоди. На підприємствах громадського харчування (на виробництві та в буфетах) і в комісійній торгівлі розмір шкоди, заподіяної розкраданням або недостачею продукції і товарів, визначається за цінами, встановленими для продажу (реалізації) цієї продукції і товарів. Законодавством може бути встановлено окремий порядок визначення розміру шкоди, що підлягає покриттю, в тому числі у кратному обчисленні, заподіяної підприємству, установі, організації розкраданням, умисним зіпсуттям, недостачею або втратою окремих видів майна та інших цінностей, а також у тих випадках, коли фактичний розмір шкоди перевищує її номінальний розмір. Розмір підлягаючої покриттю шкоди, заподіяної з вини кількох працівників, визначається для кожного з них з урахуванням ступеня вини, виду і межі матеріальної відповідальності.
       Відповідно до ст. 138 КЗпП України для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду роботодавець повинен довести наявність умов, передбачених статтею 130 цього Кодексу.
       З постанови Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2018 року у справі №175/4186/18 вбачається, 20 жовтня 2018 року о 19:00 годині на автодорозі "Бориспіль-Дніпро-3апоріжжя" + 500 м до повороту на сел. Дослідне Дніпровського району Дніпропетровської області водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем "FORD FIESTA", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в порушення вимог п.12.1 Правил дорожнього руху, не обрав безпечну швидкість руху, внаслідок чого не впорався з керуванням і виїхав за межі проїзної частини, де допустив перекидання автомобіля, пошкодивши транспортний засіб (т.1 а.с.8). 
       Вказаною постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12 грудня 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на 1 рік. Постанова суду набрала законної сили 24 грудня 2018 року.
       Відповідно до приписів ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
       Власником автомобіля "FORD FIESTA", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 є ТОВ "Торговий Дім "Деметра-Агро" (а.с.7).
       Відповідно договору купівлі-продажу 11 січня 2019 року ТОВ "Торговий Дім "Деметра-Агро" продали автомобіль "FORD FIESTA", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2 за 51000 грн. (т.1 а.с.24).
       На момент скоєння ДТП, відповідач ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах з ТОВ "Торговий Дім "Деметра-Агро", у зв`язку з чим користувався належним позивачу автомобілем "FORD FIESTA", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 для виконання службових обов`язків, працював на посаді менеджера (управителя) зі збуту з 19 червня 2018 року та звільнений з посади 29 січня 2019 року на підставі п.4 ст.40 КЗпП України (т.1 а.с.141, 220).
       Відповідно до висновку № 5982 експертного дослідження автотоварознавця від 12 листопада 2018 року вартість відновлювального ремонту автомобіля "FORD FIESTA", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 - 419 201 грн. 68 коп., вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди становить - 247 877 грн. 59 коп. (т.1 а.с.9-13).
       Відповідно до вказаного висновку транспортний засіб "FORD FIESTA", державний реєстраційний номер НОМЕР_1  вважається фізично знищеним, оскільки вартість відновлювального ремонту (419 201 грн. 68 коп.) перевищує вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди (247 877 грн. 59 коп.).
       В результаті дорожньо-транспортної пригоди належний ТОВ "Торговий Дім "Деметра-Агро" автомобіль "FORD FIESTA", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 значно пошкоджено, чим спричинено матеріальні збитки на суму 247 877 грн. 59 коп., що підтверджується висновком експертного дослідження автотоварознавця.
       За проведення експертного дослідження автотоварознавця позивачем було сплачено 3800 грн. (т.1 а.с.27, 28).
Звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами, позивач ТОВ "Торговий Дім "Деметра-Агро" зазначали про те, що під час вчинення ДТП і завдання шкоди позивачу, о 19:00 годині 20 жовтня 2018 року (субота) відповідач не перебував при виконанні трудових обов`язків, а використовував вказаний автомобіль самовільно в особистих цілях всупереч інтересам власника, оскільки відповідно до Правил внутрішнього трудового розпорядку та графіку роботи TOB «ТД «Деметра-Агро», субота та неділя є вихідними днями на підприємстві, а згідно табеля обліку робочого часу за жовтень 2018 року, саме 20 жовтня 2018 року відповідач не працював, жодних робочих завдань в цей день не виконував, у нього був вихідний, тому користуватися автомобілем в цей день і час він права не мав, та просили суд стягнути з відповідача на їх користь 200677 грн. 59 коп. в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди, витрати на професійну правничу допомогу - 6500 грн. та судовий збір у розмірі 3010 грн. 18 коп. (т.1 а.с.137-140).
Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
       Матеріали справи не місять доказів про те, що відповідач був ознайомлений з умовами його роботи, графіком роботи, з правилами внутрішнього трудового розпорядку, із посадовою інструкцією оскільки підпис відповідача у вказаних документах про його ознайомлення відсутній (т.1 а.с.142, 143, 144, 240-242).
        Матеріали справи не місять доказів про те, що позивачем було визначено місце роботи відповідача, часи його роботи.
       Таким чином, належних доказів на підтвердження того, що відповідач працюючи у позивача, мав нормований робочий графік, субота та неділя були вихідними днями. 
       Також позивачем не було надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що на момент скоєння ДТП відповідач, який працював на посаді менеджера зі збуту ТОВ "Торговий Дім "Деметра-Агро", використовував належний позивачеві автомобіль в своїх власних цілях.
Отже, позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що відповідачем в результаті ДТП завдано матеріальну шкоду не під час виконанні відповідачем своїх трудових обов`язків.
Позивачем не доведено, що відповідач неправомірно заволодів транспортним засобом з метою його використання для власних цілей.
       Договір про повну матеріальну відповідальність між позивачем та відповідачем не укладався.
       Відповідно до пункту 7 частини першої статті 134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли шкоди завдано не при виконанні трудових обов`язків.
       Положення КЗпП «не при виконанні трудових обов`язків» слід розуміти як самовільне використання працівником майна власника в особистих цілях та не в інтересам власника. 
       Підставою настання матеріальної відповідальності працівників є трудове майнове правопорушення, тобто невиконання або неналежне виконання працівником покладених на нього трудових обов`язків, в результаті чого підприємству, установі чи організації була завдана майнова шкода.
       Трудові обов`язки працівника визначаються законодавством, трудовим договором, посадовою інструкцією, наказами керівника тощо.
       Таким чином, до працівника може бути пред`явлений позов підприємством, установою, організацією про відшкодування шкоди у повному розмірі у випадку, коли працівник завдав таку шкоду підприємству не при виконанні ним трудових обов`язків.
       Беручи до уваги вимоги презумпції відсутності вини працівника в трудових відносинах, позивач не спростував та не надав суду достовірних доказів того, що на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди відповідач самовільно, без погодження із керівництвом взяв автомобіль і використовував його в особистих цілях.
       Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що дорожньо-транспортна пригода відбулась під час виконання ОСОБА_1 трудових обов`язків та підстави для його притягнення до відповідальності у повному розмірі шкоди, заподіяної позивачу внаслідок скоєння дорожньо-транспортної пригоди, відсутні.
       Таким чином, враховуючи, що завдана шкода пов`язана з виконанням відповідачем трудових обов`язків, він має нести матеріальну відповідальність згідно зі ст.132 КЗпП України у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середньомісячного заробітку, який згідно з довідкою ТОВ "Торговий Дім "Деметра-Агро" №25/03/22-1 від 25 березня 2022 року становить - 3681 грн. 82 коп. (т.3 а.с.69).
       Оскільки розмір прямої дійсної шкоди перевищує розмір середньомісячного заробітку відповідача, тому з останнього на користь позивача підлягає стягненню 3681 грн. 82 коп. на відшкодування майнової шкоди.
       Щодо витрат на правову допомогу слід зазначити, відповідно до ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2)пов`язані із залученням свідків,спеціалістів,перекладачів,експертів та проведенням експертизи; 3)пов`язані з витребуванням доказів,проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням,забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
       Згідно з ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
       Відповідно до ст.137 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
       Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Відповідно до п.8 ч.2 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до статті 28 Правил адвокатської етики, затверджених звітно-виборним з`їздом адвокатів України 09 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини.
       Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат.
       З матеріалів справи вбачається, правова допомога позивачеві ТОВ "Торговий Дім "Деметра-Агро" надавалася адвокатом Лазарєвою К.В. на підставі договору про надання правової допомоги від 28 січня 2019 року. У договорі зазначено, що клієнт зобов"язується сплатити гонорар адвокату у розмірі 6500 грн. (т.1 а.с.29).
       Обсяг наданих адвокатом послуг і виконаних робіт має бути документально підтвердженим.
       Слід зазначити, суду не було надано перелік послуг (робіт), наданих (виконаних) адвокатом відповідно до вказаного договору.
Ненадання суду переліку послуг (робіт), наданих (виконаних) адвокатом є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
       За таких обставин, враховуючи викладене, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення суду від 08 жовтня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення, про часткове задоволення позовних вимог ТОВ "Торговий Дім "Деметра-Агро".
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1  - адвоката  Дугністого Максима Анатолійовича - задовольнити частково.
Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 08 жовтня 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Деметра-Агро" до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди - скасувати.
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Деметра-Агро" до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Деметра-Агро" 3681 грн. 82 коп. в рахунок відшкодування завданої майнової шкоди та витрати на підготовку судовим експертом висновку автотоварознавчого дослідження у розмірі 3800 грн.
У задоволенні іншої частин позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Деметра-Агро" до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Деметра-Агро" судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко 

Судді  Т.П.Красвітна

О.В.Свистунова