ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2233/22 Справа № 201/5362/21  Категорія 81 	  	Суддя у 1-й інстанції - Антонюк О. А. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова  М. Ю.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2022 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:
       головуючого судді – Петешенкової М.Ю.,
       суддів – Городничої В.С., Лаченкової О.В,
       при секретарі - Кравченко Р.В.
       розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу 
       за апеляційною скаргою ОСОБА_1 
на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 03 грудня 2021 року про закриття провадження 
у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: акціонерне товариство «Альфа-Банк», державний реєстратор обласного комунального підприємства «Софіївське бюро технічної інвентаризації» Волос Олена Володимирівна про витребування майна з чужого незаконного володіння,-

В С Т А Н О В И Л А:

       Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 03 грудня 2021 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: АТ «Альфа-Банк», державний реєстратор обласного комунального підприємства «Софіївське бюро технічної інвентаризації» Волос О.В. про витребування майна з чужого незаконного володіння, закрито. 
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що на час звернення до суду жодних прав позивачів не порушено, між сторонами не залишилося не врегульованих питань за кредитними правовідносинами, а тому суд дійшов висновку про відсутність предмету спору у цій справі та закрив провадження на підставі пункту 2 частини 1 ст. 255 ЦПК України. 
Не погодившись з ухвалою суду,  ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції.   
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не враховано підстави позову, у зв`язку з цим, закриття провадження у справі за відсутністю предмета на підставі пункту 2 частини 1 статті 255 ЦПК України, є таким, що не відповідає вимогам процесуального закону. 
Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду, виходячи з наступного. 
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння, оскільки вважають себе власниками майна, а саме квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка неодноразово було відчужена.
Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції вважав, що між сторонами відсутній предмет спору, оскільки позивачі вже звертались до суду з позовом до АТ «Укрсоцбанк» про скасування запису про право власності, однак у задоволенні позову було відмовлено, тому власником цього майна є саме банк, а не позивачі у справі, що дає підстави стверджувати про відсутність предмета спору у справі. 
Однак колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Способами захисту цивільних прав та інтересів, за правилами частини другої статті 16 ЦК України можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, зокрема, якщо відсутній предмет спору.
Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.
Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.
З урахуванням викладеного, відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.
Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами, у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.
Зміст спірних матеріальних правовідносин сторін становлять права та обов`язки, тому відсутність предмета спору означає відсутність спірного матеріального правовідношення між сторонами. Отже відсутність спірного матеріального правовідношення, тобто відсутність предмета судового розгляду, тягне за собою припинення провадження у справі. Підстави припинення матеріального правовідношення як цивільного зобов`язання визначені Цивільним кодексом України. І лише за відсутності спору сторін щодо відповідних прав та обов`язків і відсутності з боку жодної із сторін дій, які свідчать про наявність між ними неврегульованих спірних питань, може йтися про закриття провадження в справі на підставі пункту 2 частини 1 ст. 255 ЦПК України, у зв`язку із відсутністю предмета спору.
До такого висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 30 березня 2021 року у справі №456/48/19.
Задоволення вимоги про витребування майна з незаконного володіння особи, за якою воно зареєстроване на праві власності, відповідає речово-правовому характеру віндикаційного позову та призводить до ефективного захисту прав власника.
Власник з дотриманням положень статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача.
Зазначений висновок викладено у постанові Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №183/1617/16.
Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції належним чином не дослідив матеріали справи, не врахував вищенаведені обставини, у зв`язку з чим зробив передчасний та помилковий висновок про відсутність предмету спору та закрив провадження у справі, що призвело до неправильного вирішення питання та постановлення ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі та доступу до суду. 
Сама по собі відсутність факту скасування рішення державного реєстратора чи скасування державної реєстрації, чи рішення про скасування запису про право власності на спірне нерухоме майно, не може бути підставою для позбавлення особи, яка вважає себе власником майна, права на звернення до суду за захистом своїх інтересів та не свідчить про відсутність предмету спору. 
На підставі викладеного, ухвала суду першої інстанції про закриття провадження у справі, як така, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 379, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити.
Ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 03 грудня 2021 року — скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.       
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає. 

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

О.В. Лаченкова