Справа №592/10483/21 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Онайко Р. А.	
Номер провадження 33/816/27/22 	Суддя-доповідач Рунов В. Ю. 	
Категорія  44-3 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
Іменем України

19 травня 2022 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми 24.09.2021, якою 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий в АДРЕСА_1 
визнаний винним у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, 
установив:

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить змінити постанову судді та застосувати до нього ст. 21 КУпАП, звільнивши його від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд трудового колективу, оскільки фактичні обставини вчиненого ним правопорушення вказують на відсутність умислу порушувати вимоги закону, вину визнав повністю, має на утриманні сина-інваліда II групи, позитивно характеризується за місцем роботи. 
Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.09.2021 ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн. Стягнуто на користь держави 454 грн судового збору.
Згідно постанови, 03.08.2021 о 17:45 водій ОСОБА_4 , рухаючись за маршрутом в м. Суми по вул. Горького, 4, керував т/з «Рута 25», д. н. з. НОМЕР_1 , здійснював регулярне перевезення пасажирів на міському маршруті № 20 «Аеропорт-Ковпака» в кількості 29 осіб, що перевищувало кількість місць для сидіння, передбачених технічною характеристикою, а саме 20 місць для сидіння, чим порушив вимоги пп. 8 п. 2-2 ПКМУ № 1236 від 03.12.2020.
Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду, ОСОБА_4 та його захисник Лопаткін О. В. в судове засідання не прибули, від захисника Лопаткіна О. В. надійшла письмова заява про розгляд апеляційної скарги у їх відсутність, тому апеляційний суд вважає можливим здійснити апеляційний розгляд справи у відсутності учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення, що не суперечить вимогам ст. 268, 271, 294 КУпАП.
Відповідно ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова у справі оголошується негайно після закінчення розгляду справи і копія цієї постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено, а згідно ч. 2 ст. 294 цього Кодексу постанова судді у справі може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
ОСОБА_4 був присутній під час прийняття суддею рішення, його копію отримав 27.09.2021, що підтверджується розпискою (а. с. 30).
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, та з боку держави не повинно чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
Якщо апеляційне оскарження існує в національному правовому порядку, держава зобов`язана забезпечити особам під час розгляду справи в апеляційних судах, в межах юрисдикції таких судів, додержання основоположних гарантій, передбачених ст. 6 Конвенції, з урахуванням особливостей апеляційного провадження, а також має братись до уваги процесуальна єдність судового провадження в національному правовому порядку та роль в ньому апеляційного суду (рішення ЄСПЛ від 26.07.2005 у справі «Подбіельські та ППУ Полпуре проти Польщі» (Podbielski and PPU Polpure v. Poland), заява № 39199/98, п. 62). Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, має на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані. У той же час такі правила в цілому або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту (рішення ЄСПЛ від 28.10.1998 у справі «Perez de Rada Cavanilles v. Spain», §45). При цьому правило дотримання десятиденного строку на оскарження постанови суду з дня її винесення, передбачене ст. 294 КУпАП, покликано надати потенційному заявникові достатньо часу для роздумів стосовно подачі апеляційної скарги, чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції.
Не маючи повного тексту судового рішення, ОСОБА_4 був позбавлений можливості своєчасно його оскаржити у суді апеляційної інстанції, тому з метою забезпечення доступу до правосуддя апеляційний суд вважає за необхідне поновити строк апеляційного оскарження постанови судді, оскільки він пропущений з поважних (об`єктивних причин) причин.
Перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ 220245 від 05.08.2021, суддя суду першої інстанції вірно дійшов висновку, що ОСОБА_4 здійснював регулярне перевезення на міському маршруті пасажирів в кількості, що перевищує кількість місць для сидіння, передбаченої технічною характеристикою т/з, чим порушив вимоги п. п. 8 п. 2-2 ПКМУ № 1236 від 09.12.2020, що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано і об`єктивно підтверджується доказами у справі, а саме: 
- реєстраційною карткою ТЗ Рута 25. д. н. з. НОМЕР_2 , згідно якого кількість місць з водієм становить 20; 
- відеозаписом з камер працівника поліції, згідно якого водій ОСОБА_4 на т/з Рута 25, д. н. з. НОМЕР_2 перевозив пасажирів, місць для сидіння (відкриті двері почали виходити пасажири, близько 6 осіб, однак у салоні всі місця для сидіння були зайняті); 
- показаннями в суді першої інстанції свідка ОСОБА_5 , яка пояснила, що дійсно 05.08.2021 рухалась маршрутним таксі під керуванням ОСОБА_4 , якого знають та позитивно характеризують постійні пасажири цього маршруту. Водій не брав стоячих пасажирів, проте біля центрального універмагу зламалось інше маршрутне таксі і він взяв кілька жінок з дітьми. Вона вийшла на зупинці біля на вул. 1-а Набережна р. Стрілка.
Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч. 1 ст. 251, ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.
Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. Оскільки зазначена норма матеріального закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які встановлюють певні заборони на час дії карантину в Україні, то у протоколі та у постанові присутнє посилання на порушення пп. 8 п. 2-2 ПКМУ «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби CОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» № 1236 від 09.12.2020 (в редакції, чинній на час вчинення правопорушення).
Що стосується доводів апеляційної скарги про неврахування суддею суду першої інстанції сімейних обставин і даних про особу ОСОБА_4 , то апеляційний суд не може прийняти їх до уваги, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам правопорушення та матеріалам справи, а заявлене клопотання є неконкретним, так як в ньому не зазначено безпосередніх заходів, які будуть застосовані до правопорушника для оцінки їх впливовості.
Вимоги апеляційної скарги про застосування до ОСОБА_4 положень ст. 21 КУпАП, а саме звільнення останнього від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд трудового колективу, також не заслуговують на увагу, оскільки суддею суду першої інстанції враховані всі вимоги законодавства про адміністративні правопорушення.
Відповідно ч. 3 ст. 8 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про адміністративне правопорушення, а згідно ч. 1 ст. 21 цього Кодексу особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.
При розгляді справи суддею суду першої інстанції в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга – без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.09.2021.
Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.09.2021 відносно ОСОБА_6 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю постанову – без задоволення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя 	  В. Ю. Рунов