ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 серпня 2022 року 
м. Київ
справа № 480/8200/20
адміністративне провадження № К/9901/34021/21  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача -                                                                                Мельник-Томенко Ж. М., 
суддів -                                                                       Жука А. В.,
                                                                                Мартинюк Н. М.,
розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу 
за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 12.08.2021 (головуючий суддя - Т.   С.  Перцова, судді - О. В. Присяжнюк, С. П. Жигилій)
у справі № 480/8200/20
за позовом Харківського національного університету внутрішніх справ
до ОСОБА_1 
про стягнення коштів, 
УСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування 
1. Харківський національний університет внутрішніх справ звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 , в якому просив стягнути з відповідача витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, у розмірі 155   989 грн 82 коп.  
2. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що у зв`язку з достроковим звільненням відповідача (протягом перших трьох років після закінчення навчання), у відповідності до вимог пункту 5 частини третьої розділу 2 тристороннього контракту № 1420, укладеного між відповідачем, Харківським національним університетом внутрішніх справ та Головним управління Національної поліції України в Сумській області, а також згідно з приписами частини сьомої статті 18 Закону України «Про міліцію», Закону України «Про національну поліцію», у відповідача виник обов`язок відшкодування витрат, пов`язаних з її утриманням у вищому навчальному закладі.
Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій 
3. Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 03.03.2021 адміністративний позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Харківського національного університету внутрішніх справ витрати, пов`язані з утриманням особи у вищому навчальному закладі, у розмірі 58   235 грн 63 коп. У задоволенні інших вимог відмовлено.
4. При прийнятті рішення суд першої інстанції дійшов висновку про наявність у відповідача обов`язку по відшкодуванню витрат, пов`язаних з її утриманням у вищому навчальному закладі, у сумі 58   235 грн 63 коп., оскільки відповідач була звільнена за власним бажанням з органів Національної поліції України до спливу трирічного строку, який обчислювався з моменту завершення навчання у вищому навчальному закладі, визначеному статтею 74 Закону України «Про Національну поліцію». Водночас, суд першої інстанції виходив з того, що грошове забезпечення у розмірі 97   032 грн 78 коп було виплачено відповідачу за відсутності недобросовісності з боку останньої або рахункової помилки з боку позивача та фактично було єдиним засобом до існування відповідача, з огляду на відсутність в неї будь-яких інших доходів, що з огляду на приписи статті 1215 Цивільного кодексу України, зумовлює відсутність у відповідача обов`язку по поверненню позивачу наведеної суми.
5. Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 12.08.2021 апеляційну скаргу Харківського національного університету внутрішніх справ задоволено частково. Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог Харківського національного університету внутрішніх справ про стягнення з ОСОБА_1 на користь Харківського національного університету внутрішніх справ витрат, пов`язаних з утриманням особи у вищому навчальному закладі в частині витрат на грошове забезпечення - скасовано. Прийнято в цій частині постанову про задоволення позовних вимог. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Харківського національного університету внутрішніх справ витрати, пов`язані з утриманням, а саме, грошові кошти в розмірі 97   032 грн 78 коп. В іншій частині відмови у задоволенні позовних вимог рішення суду першої інстанції залишено без змін.
6. Суд апеляційної інстанції не погодився з висновком суду першої інстанції про неможливість стягнення витрат на грошове забезпечення з огляду на прирівнення такої виплати до заробітної плати, яка в силу приписів статті 1215 Цивільного кодексу України не підлягає поверненню, оскільки, як з наявних в матеріалах справи довідок про нараховане відповідачу грошове забезпечення за період з 2014 по 2018 роки та з 2018 по 2020 роки встановлено, що останнє було нараховане відповідачу саме позивачем, а не органом Національної поліції України, в якому після навчання працювала відповідач, що в свою чергу свідчить про те, що таку виплату слід кваліфікувати саме як фактичні витрати, пов`язані з утриманням особи під час навчання в начальному закладі, а не як заробітну плату.
Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги 
7. У касаційній скарзі відповідач посилається на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду апеляційної інстанції скасувати прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. 
8. Підставою касаційного оскарження судового рішення відповідач вказує пункт 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. Обґрунтовуючи посилання на пункт 3 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, заявник вказує, що станом на дату подання касаційної скарги відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування частин четвертої, п`ятої статті 74 Закону України «Про Національну поліцію» до спірних правовідносин щодо можливості стягнення з колишнього курсанта (поліцейського) його грошового забезпечення (заробітної плати) та суперечність положень статті 64 Закону України «Про вищу освіту» з положеннями частин четвертої, п`ятої статті 74 Закону України «Про Національну поліцію» щодо обов`язковості трирічного відпрацювання після випуску з навчального закладу.
В обґрунтування вимог касаційної скарги відповідач вказує, що оскаржуваним рішенням стягнуто суму грошового забезпечення за фактичне проходження служби у Національній поліції. Наголошує на тому, що навчання у Харківському національному університеті внутрішніх справ поєднане з проходженням служби в поліції на відповідній посаді, з присвоєнням спеціального звання, курсанти та слухачі магістратури Харківського національного університету внутрішніх справ мають аналогічні права і обов`язки з працівниками поліції у практичних підрозділах, а тому, на переконання відповідача, оскаржуване рішення звужує її конституційне право на оплату праці та таке втручання у її право власності не має законної мети. Вказує, що приписи статті 1215 Цивільного кодексу України зумовлюють відсутність у відповідача обов`язку по поверненню позивачу суми у розмірі 97   032 грн 78 коп, а відповідно пункту 3 розділу 2 контракту від 01.09.2017 та пункту 3 Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 № 261, у вказаній частині суперечать зазначеній нормі закону. 
Крім того, відповідач посилається на порушення судами норм процесуального права в частині не дослідження зібраних у справі доказів та неповного встановлення обставин справ в частині порушення позивачем порядку досудового врегулювання спору.  
Позиція інших учасників справи
9. Позивач правом на подання відзиву на касаційну скаргу не скористався, відсутність якого, відповідно до приписів частини четвертої статті 338 Кодексу адміністративного судочинства України, не перешкоджає перегляду рішень судів першої та апеляційної інстанцій.
Рух касаційної скарги
10. Ухвалою Верховного Суду від 06.12.2021 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 .
11. Ухвалою Верховного Суду від 29.08.2022 призначено справу до касаційного розгляду в порядку письмового провадження.
Установлені судами попередніх інстанцій обставини справи 
12. Наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 11.08.2014 № 174 о/с відповідача прийнято на службу в органи внутрішніх справ та зараховано курсантом Харківського національного університету внутрішніх справ з 18.08.2014, термін навчання 4 роки.
13. 01.09.2014 між Харківським національним університетом внутрішніх справ, з одного богу, Головним управління Міністерства внутрішніх справі України в Сумській області (замовник) та ОСОБА_1 укладено договір № 259 про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України. Предметом цього договору визначено підготовку за державним замовленням на денній формі навчання фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр за спеціальністю правознавство. 
14. 01.09.2017 між Харківським національним університетом внутрішніх справ, Головним управлінням Національної поліції України в Сумській області та ОСОБА_1 укладено контракт № 1420 про здобуття освіти у вищому навчальному закладі зі специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських. Предметом цього договору є підготовка за державним замовленням на денній формі навчання здобувача ступеня вищої освіти бакалавр за спеціальністю правознавство.
15. Наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 23.06.2018 №245 о/с відповідача відраховано зі складу курсантів 4-го курсу факультету № 1 за спеціальністю «Правознавство» Харківського національного університету внутрішніх справ, у зв`язку із закінченням навчання та направлено до Головного управління Національної поліції України в Сумській області для подальшого проходження служби.
16. 01.09.2018 між Харківським національним університетом внутрішніх справ, Головним управлінням Національної поліції України в Сумській області та ОСОБА_1 укладено контракт про здобуття освіти у вищому навчальному закладі зі специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських. Предметом цього договору є підготовка за державним замовленням на денній формі навчання здобувача ступеня вищої освіти магістр за спеціальністю право.
17. Наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 05.09.2018 № 337 о/с ОСОБА_1 з 01.09.2018 зараховано слухачем магістратури денної форми навчання з виплатою грошового забезпечення відповідно до наказу Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 «Про затвердження порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання».
18. 18.09.2019 після укладення шлюбу, ОСОБА_1 було змінено прізвище на ОСОБА_1 .
19. Наказом Головного управління Національної поліції України в Черкаській області від 12.10.2020 № 263 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за пунктом 7 (за власним бажанням) частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».
20. Головним управлінням Національної поліції України в Черкаській області направлено повідомлення відповідачу про зобов`язання відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням в закладі вищої освіти, в якому повідомлено про зобов`язання протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України, в особі Харківського національного університету внутрішніх справ витрати за весь строк навчання.
21. Позивач, враховуючи, що на момент звільнення відповідач не відпрацювала трьох років після закінчення навчання, вважає, що в останньої виник обов`язок відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з її утриманням у вищому навчальному закладі, звернувся до суду з цим позовом.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ 
Релевантні джерела права й акти їх застосування (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)
22. Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
23. Згідно із статтею 18 Закону України «Про міліцію» (в редакції чинній на момент укладення договору між учасниками справи) порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.
Підготовка фахівців у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України за державним замовленням здійснюється на підставі договору про навчання, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням, управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим, області, місті Києві або Севастополі чи на транспорті та особою, яка навчається. Типову форму договору затверджує Міністерство внутрішніх справ України за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки.
Курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.
24. Відповідно до пункту 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» від 23.12.2015 № 901-VІІІ вищі навчальні заклади із специфічними умовами навчання, що належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ України і здійснювали навчання курсантів, слухачів, ад`юнктів та докторантів за державним замовленням з підготовки фахівців для потреб міліції, продовжують їх навчання та підготовку як фахівців для Національної поліції в межах раніше доведеного державного замовлення для потреб міліції.
25. За змістом частини другої статті 74 Закону України «Про Національну поліцію» підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається.
26. Відповідно до частини четвертої статті 74 Закону України «Про Національну поліцію» особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
27. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку (частина п`ята статті 74 Закону України «Про Національну поліцію»).
28. Постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 № 261 затверджено Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - Порядок № 261).
29. Цей Порядок визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням (далі - особи) у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - вищі навчальні заклади), витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), у разі:
дострокового розірвання контракту про здобуття освіти (далі - контракт) з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в Національній поліції (далі - поліція) через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів;
звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.
30. Відповідно до пункту 2 Порядку № 261 витрати відшкодовуються згідно з контрактом, укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалася. У разі коли особа є неповнолітньою, установлення правових відносин здійснюється відповідно до вимог Цивільного кодексу України.
Типову форму контракту затверджує МВС.
31. Пунктом 3 Порядку № 261 передбачено, що відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: 
грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням;
оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія).
Розрахунок витрат на утримання осіб (грошове, продовольче, речове та медичне забезпечення) у вищих навчальних закладах здійснюється відповідно до встановлених норм за їх фактичною вартістю.
Розрахунок комунальних послуг та спожитих енергоносіїв здійснюється виходячи із середнього обсягу споживання у відповідному вищому навчальному закладі на одну особу за добу за період її фактичного перебування в такому закладі.
Під час проведення розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для населення і діють у місцевості, в якій розташований вищий навчальний заклад, у відповідному навчальному році.
На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи.
32. Витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання (пункт 4 Порядку № 261).
33. Станом на час укладення договору від 01.09.2014 між позивачем, відповідачем та Головним управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області, форму типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України було затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ № 150 від 14.05.2007, зміст якого передбачав наявність положень про відшкодування фактичних витрат на підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС в разі звільнення зі служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням.
34. Так, відповідно до пункту 2.1 вказаного договору виконавець (Харківський національний університет внутрішніх справ) зобов`язується забезпечити особу харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами затвердженими нормативно-правовими актами МВС України.
35. Згідно з підпунктом 2.3.6 договору особа (відповідач) зобов`язується у разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими пунктом 3 цього договору, відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком.
36. Пунктом 3.3 договору встановлено, що підставою для відшкодування фактичних витрат на підготовку є звільнення особи зі служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, зокрема.
37. Згідно з пунктом 4.1 договору відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.
У разі дострокового розірвання договору здійснюється розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення згідно з нормами утримання на день, який зазначено в наказі про відрахування з навчального закладу та звільнення з органів внутрішніх справ.
38. Сума відшкодування витрат зараховується до державного бюджету (на рахунок Виконавця) і використовується в порядку, визначеному чинним законодавством (пункт 4.3 договору).
39. Аналогічні положення містять контракти про здобуття освіти у вищому навчальному закладі із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, укладені між позивачем, відповідачем та Головним управлінням Національної поліції України в Сумській області від 01.09.2017 № 1420 та від 01.09.2018, зокрема щодо обов`язку відповідача у разі дострокового розірвання контракту, а також звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до пункту 4 статті 74 Закону України «Про Національну поліцію».
Оцінка висновків судів, рішення яких переглядаються, та аргументів учасників справи
40. За змістом частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
41. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частини друга статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).
42. Спір у цій справі виник щодо відшкодування коштів, які витрачено на утримання ОСОБА_1 в університеті, у зв`язку з тим, що вона звільнився за власним бажанням зі служби в органах Національної поліції менш, аніж через три роки відколи закінчила навчання (що є порушенням умов контракту).
43. Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку, що у разі укладення договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України між вищим навчальним закладом, територіальним органом внутрішніх справ та курсантом та проходження ним навчання на останнього покладаються відповідні обов`язки передбачені чинним законодавством України та договором.
44. Відповідні обов`язки покладаються на особу і у разі укладення контракту про здобуття освіти у вищому навчальному закладі із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських. 
45. Так, у разі звільнення з органів внутрішніх справ (зі служби в поліції) протягом трьох років після закінчення навчання, курсант зобов`язаний відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі.
46. У цій справі судами попередніх інстанцій встановлено, що за умовами укладених між відповідачем та університетом договору від 01.09.2014, контрактів від 01.09.2017 та від 01.09.2018 відповідач зобов`язався відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, у разі звільнення з органів внутрішніх справ (зі служби в поліції) протягом трьох років після закінчення навчання. 
47. Наказом від 12.10.2020 № 263 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за власним бажанням на підставі рапорту від 16.09.2020.  
48. Відтак Верховний Суд погоджується з висновком судів попередніх інстанцій щодо виникнення у відповідача обов`язку відшкодувати витрати пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі.
49. Колегія суддів враховує, що у власноручно підписаних відповідачем договорі від 01.09.2014, контрактах від 01.09.2017, від 01.09.2018 вказувалося на обов`язок відповідача відшкодувати витрати за навчання у вищому навчальному закладі, тобто відповідач був обізнаний щодо наявності у нього обов`язку із відшкодування витрат за навчання у навчальному закладі у разі звільнення протягом трьох років після закінчення навчання. 
50. Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що за правилами положень статті 74 Закону України «Про Національну поліцію» та пункту 8 Порядку № 261 право на звернення до суду у позивача у цій категорії справ може виникнути лише у випадку відмови відповідача добровільно відшкодувати витрати. 
51. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від  23.09.2021 у справі № 520/11540/19.
52. Тобто, відповідно до Порядку № 261 позивач має вручити під підпис або надіслати відповідачу повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання такого повідомлення відшкодувати витрати із зазначенням їхнього розміру та реквізитів рахунку для перерахування коштів, за для того, щоб забезпечити можливість добровільно відшкодувати витрати на навчання і лише, у разі відмови відповідача, може звернутися до суду.
53. Саме із відмовою курсанта добровільно відшкодувати витрати на його утримання у вищому навчальному закладі, законодавцем пов`язано можливість звернення навчального закладу, із позовом про стягнення такого відшкодування у судовому порядку.
54. Водночас відповідач наголошує у відзиві на позовну заяву та у касаційній скарзі, що позивачем повідомлення про зобов`язання відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням в закладі вищої освіти, відповідачу не надавалось та не направлялось. 
55. Суд першої інстанції, відхиляючи доводи відповідача про порушення позивачем порядку досудового врегулювання спору, вказав, що органом поліції на виконання вимог Порядку № 261 надіслано відповідачу таке повідомлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення. 
56. Водночас, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які підтверджують факт надсилання та отримання відповідачем повідомлення. Пояснення, які надані позивачем на виконання ухвали суду першої інстанції від 14.01.2021, якою витребувано у позивача, зокрема, докази на підтвердження направлення відповідачу та отримання ним повідомлення про зобов`язання відшкодувати витрати, не дають достовірно встановити про отримання відповідачем такого повідомлення. Вказане дає суду підстави для висновку, що відповідачу не було запропоновано у добровільному порядку відшкодувати витрати, які є предметом стягнення у цій справі. 
57. Більше того, згідно наданого до пояснень фіскального чеку, саме копії розрахунків направлено відповідачу 11.11.2020. При цьому, положеннями пункту 5 Порядку № 261 особі, які навчалася у вищому навчальному закладі надано право протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС витрати із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів. Згідно відтиску штемпеля на конверті поштового відправлення Харківським національним університетом внутрішніх справ позов подано до суду 19.11.2020. Вказане дає підстави вважати, що позивачем не надано час відповідачу на добровільне відшкодування витрат на його утримання в університеті. 
58. Відтак в обсязі встановлених у цій справі обставин та зважаючи на наведені мотиви, Верховний Суд вважає такими, що знайшли підтвердження доводи ОСОБА_1 про не дослідження судами попередніх інстанцій зібраних у справі доказів та ненадання належної оцінки доводам відповідача щодо недоведення позивачем факту його ознайомлення з повідомленням про зобов`язання відшкодувати витрати.
59. Інші доводи та аргументи касаційної скарги, враховуючи встановлення під час розгляду справи порушення судами норм процесуального права та зважаючи на наведені мотиви, Верховним Судом не аналізуються.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 
60. Відповідно до частини другої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо: 1) суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу; або 2) суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; або; 3) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; 4) суд встановив обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів.
61. Оскільки судами першої та апеляційної інстанцій на підставі належних та допустимих доказів не було з`ясовано належним чином обставини справи, в той час як їх встановлення впливає на правильність вирішення спору, Верховний Суд дійшов висновку, що рішення судів попередніх інстанцій підлягають скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.
62. При новому розгляді справи суду першої інстанції необхідно взяти до уваги викладене в цій постанові і встановити обставини справи, що мають значення для правильного її вирішення
Висновки щодо розподілу судових витрат 
63. Відповідно до частини шостої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
64. Оскільки суд касаційної інстанції не змінює судове рішення та не ухвалює нове, розподіл судових витрат не здійснюється. 
Керуючись статтями 327, 341, 345, 349, 353, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. 
2. Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 03.03.2021 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 12.08.2021 у справі № 480/8200/20 скасувати. 
3. Справу № 480/8200/20 направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції - Сумського окружного адміністративного суду.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді	Ж.М. Мельник-Томенко А.В. Жук   Н.М. Мартинюк