КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                      
   Справа № 761/44704/21                              Головуючий у 1 інстанції: Фролова І.В.
Провадження № 22-ц/824/5542/2022                       Доповідач: Шебуєва В.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
01 червня 2022 року                                                                         м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:           
судді-доповідача                       Шебуєвої В.А., 
суддів                                 Верланова С.М., Мельника Я.С.,
секретар                                        Шевченко Т.В.,
 
розглянувши апеляційну скаргу Куришко Катерини Володимирівни , яка діє від імені та в інтересах Акціонерного товариства «Універсал Банк», на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 21 грудня 2021 року про забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-
 
в с т а н о в и в:
 
В грудні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості. Зазначала, що 20 листопада 2020 року вона і відповідач ОСОБА_3 уклали договір позики, згідно умов якого вона надала ОСОБА_3 у позику грошові кошти в сумі 80 000 доларів США, що в еквіваленті за офіційним поточним на той момент курсом долара США до гривні складав 2 277 600 грн., строком до 20 листопада 2021 року. Оскільки ОСОБА_3 не повернув взяті в борг кошти, ОСОБА_2 просила стягнути з нього заборгованість за договором позики від 20 листопада 2020 року в сумі 2 277 600 грн.
ОСОБА_2 також  подала заяву про забезпечення її позову шляхом накладення арешту на об`єкт нерухомості - квартиру  АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстроване за  ОСОБА_3 із забороною розпоряджатися цим майном у будь-який спосіб. Посилалася на те, що відповідач не має наміру повернути борг та намагається відчужити належне йому майно, що  може ускладнити майбутнє виконання рішення суду в разі задоволення позову.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 21 грудня 2021 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення її позову задоволено. Накладений арешт на об`єкт нерухомості - квартиру  АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстроване за  ОСОБА_3   із забороною розпоряджатися цим майном у будь-який спосіб.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, представник АТ «Універсал Банк» подав апеляційну скаргу. Просить скасувати вказану ухвалу суду та ухвалити нове судове рішення, якою відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову.  Зазначає, що АТ «Універсал Банк» є учасником справи, але оскаржувана ухвала суду зачіпає його права як іпотекодержателя. Квартира   АДРЕСА_1 є предметом іпотеки за договором іпотеки від 06 жовтня2008 року, укладеним між  АТ «Універсал Банк» ОСОБА_3 .  Накладення судом арешту на іпотечне майно перешкоджає здійсненню банком своїх прав на задоволення вимог за рахунок предмета іпотеки.
 
В судовому засіданні представник АТ «Універсал Банк» підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.
 В судове засідання ОСОБА_2 і ОСОБА_3 не з`явилися, повідомлені про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у їх відсутність.
Вислухавши пояснення представник АТ «Універсал Банк» дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість  ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, в грудні 2021 року ОСОБА_2 звернулася  з позовом до ОСОБА_3 про стягнення  заборгованості за договором позики від 20 листопада 2020 року в сумі 2 277 600 грн., а також порушила питання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру  АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстроване за  ОСОБА_3 із забороною розпоряджатися цим майном у будь-який спосіб
На підставі положень ст. ст. 149-150 ЦПК України суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову.
Колегія суддів не може погодитися із таким судовим рішенням суду.
  Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Частиною 2 ст. 149 ЦПК України визначено, що  забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов може бути забезпечено, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
Відповідно до ч. 2 ст. 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які викладені у постанові № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
При вирішенні питання про забезпечення позову ОСОБА_2 , суд не з`ясував питання, чи не будуть порушені арештом нерухомого майна відповідача інтереси інших осіб.
Як вбачається з матеріалів справи, 06 жовтня 2008 року між ОСОБА_3   та АТ «Універсал Банк» був укладено договір іпотеки, відповідно до якого ОСОБА_3 передав в іпотеку банку квартиру   АДРЕСА_1 в рахунок забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором  ОСОБА_4 (а.с. 59-62). Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2012 року, зміненим рішенням Апеляційного суду м. Києва від 13 грудня 2012 року, стягнуто з ОСОБА_4 , а також ОСОБА_5 та ОСОБА_3 як поручителів заборгованість за кредитним договором (а.с. 65-65). В рамках виконавчого провадження з примусового виконання вказаного рішення суду належна ОСОБА_3 квартира АДРЕСА_1 була виставлена на продаж. Торги повторно визнані такими, що не відбулися, у зв`язку з чим  АТ «Універсал Банк» згідно з ст. 49 Закону України «Про іпотеку» виявило бажання залишити за собою нереалізоване майно (а.с. 69-73).
При цьому Законом України «Про іпотеку» визначено, що іпотекою являється один із видів забезпечення виконання зобов`язання, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Як зазначив представник АТ «Універсал Банк», накладення судом першої інстанції арешту на квартиру АДРЕСА_1 перешкоджає АТ «Універсал Банк» зареєструвати своє право на квартиру та реалізувати свої права як іпотекодержателя. 
Враховуючи викладене, ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 21 грудня 2021 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення її позову.
 
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд, -
 
п о с т а н о в и в:
 
Апеляційну скаргу Куришко Катерини Володимирівни , яка діє від імені та в інтересах Акціонерного товариства «Універсал Банк», задовольнити.
Скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 21 грудня 2021 року та ухвалити нове судове рішення.
Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості шляхом накладенню арешту на об`єкт нерухомості - квартиру  АДРЕСА_1 ,  із забороною розпоряджатися цим майном у будь-який спосіб.
 Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.
 
Повне судове рішення складено 01 червня 2022 року.

Суддя-доповідач                                                         Шебуєва В.А.
 
         Судді                                                                  Верланов С.М.
 
                                                                                  Мельник Я.С.