РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2022 року
м. Рівне

Справа № 570/4501/15-ц
Провадження № 22-ц/4815/560/22

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
               
головуючого судді – Шимківа С.С.,
суддів: –  Боймиструка С.В., Ковальчук Н.М.,
секретар судового засідання – Пиляй І.С., 

учасники справи: 
заявники/боржники –  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 – адвоката Гнатюка Юрія Олександровича на ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 28 жовтня 2021 року (постановлену у складі судді Кушнір Н.В.) у справі за заявою представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 – адвоката Гнатюка Юрія Олександровича про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню,-

       в с т а н о в и в :

У серпні 2021 року представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 – адвокат Гнатюк Ю.О. звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.
В обґрунтування поданої заяви зазначає, що зобов`язання  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2  перед стягувачем АТ "Райффайзен банк Аваль" припинилися внаслідок укладення останнім 31 липня 2019 року договору відступлення права вимоги з Акціонерним товариством "Оксі Банк", а кошти, стягнуті у майбутньому Рівненським районним відділом державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) будуть безпідставно одержаними первісним стягувачем за виконавчими документами. Тому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист № 570/4501/15-ц, виданий 17 жовтня 2017 року Рівненським районним судом Рівненської області відносно ОСОБА_1 у ВП № 54878615 та відносно ОСОБА_2 у ВП № 55932893.
Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 28 жовтня 2021 року у задоволенні заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню – відмовлено.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції керувався тим, що заява про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню є необґрунтованою, а тому відсутні процесуальні підстав для її задоволення.
Не погоджуючись із ухвалою місцевого суду, представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 – адвокат Гнатюк Ю.О. оскаржив її в апеляційному порядку.
У поданій апеляційній скарзі зазначає, що на даний час у виконавчих провадженнях, які відкриті за спірними виконавчими листами, відсутній належний стягувач, оскільки АТ "Райффайзен банк Аваль" відступило своє право вимоги за кредитним договором новому кредитору, а тому зобов`язання перед Банком, як кредитором, є припиненими. 
З наведених міркувань просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, а заяву про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню – задовольнити.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.
Згідно з ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. 
Відповідно до вимог ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. 
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст.ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт З мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012), що, на думку суду, є неприпустимим в умовах розвитку демократичного суспільства.
Невиконання рішення суду, яке набрало законної сили, фактично нівелює сутність судового захисту та судового рішення, що є недопустимим в умовах демократичного суспільства.
Судом встановлено, що рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 30 березня 2016 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ "Райффайзен Банк Аваль" заборгованість за кредитним договором №014/89-07/254 від 12 червня 2007 року у розмірі 12 246.91 доларів США (еквівалент 267 259 грн. 41 коп.) та судовий збір.
06 грудня 2016 року Рівненським районним судом Рівненської області стягувачу видано виконавчий лист по справі №570/4501/15-ц.
17 жовтня 2017 року постановою державного виконавця Рівненського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області на підставі виконавчого листа № 570/4501/15-ц відкрито виконавче провадження №54878615 відносно ОСОБА_1 .
30 березня 2018 року постановою головного державного виконавця Рівненського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області на підставі виконавчого листа №570/4501/15-ц відкрито виконавче провадження №55932893 відносно ОСОБА_2 .
31 липня 2019 року між АТ "Райффайзен Банк Аваль" та АТ "Оксі Банк" укладено договір відступлення права вимоги.
31 липня 2019 року між АТ "Оксі Банк" та ТзОВ "Фінансова компанія "Укрфінанс Груп" укладено договір відступлення права вимоги.
05 серпня 2019 року між ТзОВ "Фінансова компанія "Укрфінанс Груп" та ОСОБА_3 укладено договір відступлення права вимоги.
У вересні 2019 року ОСОБА_3 звернулася до суду з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні №54878615 з виконання виконавчого листа, виданого Рівненським районним судом Рівненської області про стягнення із ОСОБА_1 на користь АТ "Райффайзен Банк Аваль" заборгованості за кредитним договором, оскільки вона набула права вимоги до боржника за договорами про відступлення права вимоги.
Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 18 вересня 2019 року заяву ОСОБА_3 задоволено. Замінено стягувача у виконавчому провадженні №54878615 на ОСОБА_3 ..
Постановою Рівненського апеляційного суду від 17 грудня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 18 вересня 2019 року скасовано. Заяву ОСОБА_3 про заміну сторони виконавчого провадження задоволено. Замінено сторону стягувача у виконавчому провадженні № 54878615 з АТ "Райффайзен Банк Аваль" на ОСОБА_3 ..
Постановою Верховного Суду від 16 грудня 2020 року ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 18 вересня 2019 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 17 грудня 2019 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_3 про заміну сторони у виконавчому провадженні №54878615 з АТ "Райффайзен Банк Аваль" на ОСОБА_3 відмовлено, оскільки ОСОБА_3 не може бути стороною договору про відступлення права вимоги за кредитним договором, якою може бути лише спеціалізована установа, що наділена правом на здійснення фінансових операцій.
Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом (ст.446 ЦПК України).
Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, зазначені у ч.2 ст.432 ЦПК України.
Так, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо: а) його було видано помилково; б) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою; в) з інших причин.
Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.
Перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково за змістом ст. 432 ЦПК України не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій норми процесуального права.
Законодавець не дав чіткого визначення "інших причин" для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у ст.432 ЦПК України, на яку посилалися заявники у даній справі.
При цьому словосполучення "або з інших причин" не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний. 
У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням прав стягувача та боржника. 
Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.
Заява про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню мотивована тим, що нові кредитори АТ "Оксі Банк" та ТзОВ "Фінансова компанія Укрфінанс Груп" не зверталися до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому проваджені. Стягнення з боржників не здійснювалися, їхні зобов`язання перед АТ "Райффайзен Банк Аваль" припинилися внаслідок відступлення права вимоги, а тому кошти стягнуті у майбутньому будуть безпідставно одержаними первісним стягувачем за виконавчими документами.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відступлення права вимоги не є іншою причиною, у розумінні ч. 2 ст. 432 ЦПК України, для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.
Натомість, апеляційний суд констатує, що рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 30 березня 2016 року, яким із заявників стягнута заборгованість за кредитним договором, останніми не виконане, а факт не здійснення на даний час заміни стягувача у виконавчому провадження не може бути підставою для визнання виконавчих листів таким, що не підлягають виконанню.
Разом з цим, заявниками не було надано доказів, які б свідчили про відсутність зобов`язань перед новим кредитором – ТзОВ "Фінансова компанія "Укрфінанс Груп", який наділений процесуальними правами на звернення до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадження.
За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність процесуальних підстав для задоволення заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.
Також апеляційний суд звертає увагу заявників, що якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (ст. 516 ЦК України).
Керуючись ст.ст. 367, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, Рівненський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 – адвоката Гнатюка Юрія Олександровича залишити без задоволення, а ухвалу Рівненського районного суду Рівненської області від 28 жовтня 2021 року – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає.

Головуючий-суддя                                         Шимків С.С.
Судді:                                                                  Боймиструк С.В.
                                                                                Ковальчук Н.М.