ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/381/22	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №703/990/20 Категорія: на ухвалу    	Ігнатенко Т.В. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Вініченко Б. Б. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       21 квітня 2022 року  м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів :
Вініченка Б.Б.,  Гончар Н.І., Фетісової Т.Л., за участю секретаря Любченко Т.М.  	

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Черкаський приладобудівний завод» - адвоката Слободянюка Андрія Ігоровича на ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 06 січня 2022 року у справі за заявою представника боржника Акціонерного товариства «Черкаський приладобудівний завод» - адвоката Слободянюка Андрія Ігоровича про скасування судового наказу №703/990/20, виданого Смілянським міськрайонним судом Черкаської області 26 березня 2020 року,-

                                        в с т а н о в и в :

       29 грудня 2022 року представник боржника Акціонерного товариства «Черкаський приладобудівний завод» (далі АТ «Черкаський приладобудівний завод») - адвокат Слободянюк А.І. через засоби поштового зв`язку звернувся до місцевого суду із заявою про скасування судового наказу №703/990/20, виданий Смілянським міськрайонним судом Черкаської області 26 березня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 до АТ «Черкаський приладобудівний завод» про стягнення заборгованості по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі.
       В обґрунтування заяви зазначив, що 26.03.2020 року судовим наказом Смілянського міськрайонного суду Черкаської області стягнуто з АТ «Черкаський приладобудівний завод» на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену заробітну плату в розмірі 516 673,18 грн.
       Боржник з вказаним судовим наказом не погоджується повністю, оскільки вимоги стягувача є повністю необґрунтованими, а саме, заявлена сума стягнення перевищує в понад 2 рази 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
       Вказує, що серед іншого, в порядку наказного провадження можуть бути розглянуті не будь-які справи про стягнення заборгованості по заробітній платі, а лише ті, за якими сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, станом на 01.01.2020 року відповідно становить 210 200 грн. В даній справі , заявлена до стягнення сума становить 516 673,18 грн., що в понад 2 рази перевищує 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Також зазначає, що сума боргу необгрунтована, не підтверджена належними доказами та заявником пропущено строк позовної давності.
Крім того, наказ Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 26.03.2020 року у справі № 703/990/20 з доданими документами на адресу товариства не надходив, тому боржник не був обізнаний про існування такого наказу.
На підставі наведеного просив визнати дану заяву поданою вчасно, а у випадку якщо суд дійде висновку, що пропущено строк поданої заяви, просив його поновити та скасувати судовий наказ від 26.03.2020 року у справі № 703/990/20 виданий Смілянський міськрайонним судом Черкаської області.
Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 06 січня 2022 року заяву представника боржника Акціонерного товариства «Черкаський приладобудівний завод» - адвоката Слободянюка Андрія Ігоровича про скасування судового наказу №703/990/20, виданого Смілянським міськрайонним судом Черкаської області 26 березня 2020 року, - повернуто заявнику.
Ухвала суду мотивована тим, що суд не приймає до уваги доводи представника заявника про те, що боржник не був належним чином обізнаний про існування даного судового наказу, відтак заява про скасування судового наказу подана з пропуском , встановленого ст. 170 ч. 1 ЦПК України та суд не знаходить підстав для поновлення строку для подання цієї заяви, а тому підлягає поверненню заявнику.
В апеляційній скарзі представник АТ «Черкаський приладобудівний завод» - адвокат Слободянюк А.І. просить ухвалу суду першої інстанції скасувати як незаконну, винесену з грубим порушенням норм матеріального і процесуального права, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що повертаючи заяву без розгляду суд вказав, що вона подана з пропуском встановленого ч. 1 ст. 170 ЦПК України строку, а підстав для поновлення строку немає, але такий висновок є помилковим, оскільки наказ від 26.03.2020 року у справі № 703/990/20 з доданими документами на адресу товариства не надходив, тому боржник не був обізнаний про існування такого наказу. Також твердження суду про те, що в матеріалах справи наявне поштове повідомлення про вручення боржнику копії вказаного судового наказу, датоване 13.04.2020 року не може бути підставою для відмови заявнику в судовому захисті, оскільки товариство насправді не отримувало копію наказу від суду, а хто розписався в поштовому повідомленні скаржнику не відомо.
Зазначає, що заявник працював керівником боржника, тобто мав можливість приймати одноособово рішення про не оскарження наказу про стягнення коштів з керованого ним товариства на свою користь, що є підставою для поновлення строку на подання заяви про скасування наказу.
Відзив на апеляційну скаргу на адресу апеляційного суду не надходив.
Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія проходить до наступних висновків.
Постановляючи ухвалу про повернення заяви без розгляду суд першої інстанції виходив із того, що заявником пропущено строк для звернення до суду із заявою про скасування судового наказу.
Такі висновки суду відповідають нормам процесуального права і нормам матеріального права.
Частиною першою статті 160 ЦПК України встановлено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.
Частиною першою статті 170 ЦПК України боржнику надано право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.
Частиною другою статті 171 ЦПК України передбачено, що заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.
У разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження (частина третя статті 171 ЦПК України).
Відповідно до статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк.
Як вбачається із матеріалів справи , судовим наказом Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 26 березня 2020 року стягнуто з АТ «Черкаський приладобудівний завод» на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену заробітну плату в розмірі 516 673,18 грн. 
Стягнуто з АТ «Черкаський приладобудівний завод» на користь держави 210,20 грн судового збору.
Копію судового наказу від 26.03.2020 року по справі № 703/990/20 за заявою ОСОБА_1 Про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, направлено судом першої інстанції на адресу боржника 27 березня 2020 року, що підтверджується супровідним листом Вих. № 703/990/20/9260/20.
Також в матеріалах справи мається повідомлення про вручення поштового відправлення, з якого вбачається, що довірена особа боржника АТ «Черкаський приладобудівний завод» отримала копію наказу від 26.03.2020 року, 13 квітня 2020 року, про що свідчить підпис ( а/с 14).
В клопотанні про поновлення пропущеного строку на подання заяви про скасування судового наказу представник АТ «Черкаський приладобудівний завод» - адвокат Слободянюк А.І. посилався на необізнаність боржника про видачу судового наказу з причин його невручення.
Відмовляючи у поновленні божнику строку на подання заяви про скасування судового наказу, суд першої інстанції посилався на те, що копію судового наказу від 26 березня 2020 року отримано АТ «Черкаський приладобуівний завод» 13 квітня 2020 року. 
Колегія суддів погоджується із даними висновками суду.
Так, статтею 258 ЦПК України встановлено, що видами судових рішень є: ухвали, рішення, постанови та судові накази.
Відповідно до статті 272 ЦПК України копії повного судового рішення вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення.
Учасникам справи, які        не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
П.3 ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день поставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.
Таким чином, у разі якщо особа, якій направлено судову поштову кореспонденцію її отримала, на підставі пункту 3 частини шостої статті 272 ЦПК України вважається такою, що її отримала.
Крім того, якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі , яку він представляє (ч. 7 ст. 272 ЦПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Отже, на підставі пункту 3 частини шостої статті 272 ЦПК України АТ «Черкаський приладобудівний завод» вважається таким, що отримав 13 квітня 2020 року копію судового наказу від 26 березня 2020 року. Тому, наведені в заяві про поновлення строку на звернення із заявою про скасування судового наказу твердження боржника про необізнаність про видачу судового наказу з причин невручення його боржнику, а стало відомо про оскаржуваний наказ при ознайомленні з матеріалами справи лише 28 грудня 2021 року, є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.
Таким чином, встановивши, що заява предствника АТ «Черкаський приладобудівний завод» - адвоката Слободянюка А.І. про скасування судового наказу подана з порушенням вимог п. 3 ч. 5 ст. 170 ЦПК України, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про повернення заяви без розгляду.
Доводи апелянта, що заявник працював керівником боржника, тобто мав можливість приймати одноособово рішення про не оскарження наказу про стягнення коштів з керованого ним товариства на свою користь, не приймаються судом апеляційної інстанції, оскільки поновлення строку на оскарження без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України. Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Зазвичай це обставини, що не залежать від волі такої особи. Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.
       Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції.
Ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам закону.
Відповідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Черкаський приладобудівний завод» - адвоката Слободянюка Андрія Ігоровича - залишити без задоволення.
Ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 06 січня 2022 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до суду касаційної інстанції.

Судді: