УХВАЛА

14 червня 2022 року 
м. Київ

справа № 160/13405/21
адміністративне провадження № К/990/14345/22 
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Юрченко В.П., перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 7 грудня  2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2022 року у справі № 160/13405/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «САВА» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, 

ВСТАНОВИВ:

9 червня 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 7 грудня  2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2022 року у справі № 160/13405/21.
Податковий орган вже звертався до суду касаційної інстанції, проте попередню касаційну скаргу повернуто скаржникові ухвалою Верховного Суду від 27 квітня 2022 року на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України, як таку, що не містила підстав для касаційного оскарження судових рішень відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України. Верховний Суд визнавав недостатнім наведене скаржником обґрунтування для відкриття касаційного провадження на підставі пунктів 1 та 4 частини четвертої статті 328 КАС України.
Скаржникові було роз`яснено, що системний аналіз статей 328 і 330 КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення. 
У касаційній скарзі міститься посилання, що вона подається на підставі пункту  частини четвертої статті 328 КАС України, а саме, рішення судів попередніх інстанцій ухвалені з неправильним застосуванням норм матеріального права, без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 14 січня 2021 року у справі №820/6564/17 та від 6 жовтня 2020 року у справі №826/13468/18.
Також, податковий орган посилається на те, що судами попередніх інстанцій неповно з`ясовано обставини справи та неправильно надано оцінку доказам.
Відповідно до частини першої та другої статті 341 КАС України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Дані доводи скаржника ухвалою Верховного Суду, зазначеною раніше вже визнавались такими, що не відповідають вимогам частини четвертої статті 328 КАС України.
Однак, подана касаційна скарга так і не приведена у відповідність із роз`ясненнями, наданими Верховним Судом. Інше оформлення касаційної скарги при збереженні безпосередньо змісту доводів касаційної скарги свідчить про не врахування скаржником мотивів, викладених в ухвалі про повернення касаційної скарги та формальний підхід скаржника до приведення касаційної скарги у відповідність із вимогами КАС України.
Посилаючись на неврахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 14 січня 2021 року у справі №820/6564/17 та від 6 жовтня 2020 року у справі №826/13468/18 скаржник не обґрунтовує у чому саме полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права.
Обґрунтування цієї підстави зводиться до викладення обставин справи, цитування нормативних актів, які на переконання скаржника свідчать про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, з абстрактним зазначенням, що судами попередніх інстанцій рішення ухвалені з порушенням норм матеріального права, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.
Наведені скаржником обґрунтування касаційної скарги стосуються оцінки встановлених судами обставин та досліджених ними доказів, та зводяться до незгоди із наданою судом правовою оцінкою наявних у матеріалах цієї справи доказів у сукупності зі встановленими у справі обставинами, що не є належним обґрунтуванням наведених скаржником підстав для касаційного оскарження судового рішення - пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України.
Окрім цього, тотожність застосування норми (норм) права у подібних правовідносинах скаржником не доведена.
Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.
Перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною четвертою статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку. Посилання на постанови Верховного Суду в частині надання правової оцінки доводам контролюючого органу не є свідченням застосування судом апеляційної інстанцій у цій справі норм права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 8 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку. 
На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України, 

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 7 грудня  2021 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2022 року у справі № 160/13405/21 - повернути скаржнику.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.  

Суддя	В.П. Юрченко