ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/10152/21                                                               Суддя (судді) першої інстанції: Олексій РІДЗЕЛЬ

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  15 липня 2022 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого судді - Лічевецького І.О., суддів - Аліменка В.О., Мельничука В.П., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення     Черкаського окружного адміністративного суду від 31 січня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В
ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1, в якому просив:
- визнати протиправними дії відповідача щодо невиплати позивачу індексації грошового забезпечення з 01.12.2015 до 28.02.2018 з урахуванням базового місяця січень 2008 року;
- визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення з 01.03.2018 до 21.06.2019 без урахування абз.4, 6 п.5 Порядку №1078;
- зобов`язати відповідача виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення з 01.12.2015 до 28.02.2018 з урахуванням базового місяця січень 2008 року, а з 01.03.2018 до 21.06.2019 урахуванням абз.4, 6 п.5 Порядку №1078;
- зобов`язати відповідача виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходу з січня 2016 року до дня розрахунку.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04.11.2020 у справі №580/2696/20 відповідач нарахував та виплатив індексацію грошового забезпечення у період з 01.12.2015 до 28.02.2018 із застосуванням базового місяця - січень 2016 року, замість січня 2008 року, чим порушив вимоги Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Постанову КМУ №1078. Також позивач зазначає, що з березня 2018 року індексація мала нараховуватись із урахуванням абз.4, 6 п.5 Порядку №1078.
За результатами розгляду цієї справи рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 31.01.2022 року позов задоволено частково:
- визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення з 01.12.2015 до 28.02.2018 із застосуванням базового місяця - січень 2008 року.
- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити з у рахуванням виплачених сум ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення з 01.12.2015 до 28.02.2018 із застосуванням базового місяця - січень 2008 року.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Задовольняючи позовні вимоги в частині, суд першої інстанції виходив з того, що проведення індексації у зв`язку із зростанням споживчих цін (інфляції) є обов`язковим для всіх роботодавців, а базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін є місяць підвищення грошового забезпечення за рахунок зростання його складових, які не мають разового характеру, яким для періоду з 2015 року по лютий 2018 року, є січень 2008 року.
Відмовляючи в іншій частині позову, суд зазначив, що індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Зважаючи, що з березня 2018 року до червня 2019 року величина індексу споживчих цін не перевищила поріг у 103%, підстав для нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за вказаний період немає. 
Щодо вимоги позивача про нарахування і виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, суд зазначив, що компенсація виплачується у разі, якщо особі дохід було нараховано, але не виплачено. 
Не погоджуючись з прийнятим рішенням в частині відмови в задоволенні позовних вимог, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позов повністю.
Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх фактичних обставин у справі. Апелянт вказує, що судом першої інстанції не застосовано приписи абзаців 3, 4, 6 п.5 Порядку №1078 в частині вирішення питання про наявність підстав для виплати позивачу індексації грошового забезпечення у місяці підвищення доходу (березень 2018 року), тому дійшов невірного висновку в частині позовних вимог з 01.03.2018 по 21.06.2019.
Ухвалою колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2022 року відкрито провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження з 17 червня 2022 року.
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому зазначено, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна позивача підлягає задоволенню.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач проходив службу у військовій частині НОМЕР_1. Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 №195 від 21 червня 2019 року позивача виключено зі списків частини та знято з усіх видів забезпечення з 21.06.2019 року.
Черкаський окружний адміністративний суд своїм рішення від 04.11.2020 року у справі №580/2696/20 позов задовольнив повністю та зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018.
Відповідачем на виконання рішення суду виплачена індексація грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 в сумі 4  503,21 грн. із застосуванням базового місяця - січень 2016, як місяця з якого починається обчислення індексу споживчих цін.
Представником позивача надіслано заяву до Військової частини НОМЕР_1 з проханням   нарахувати та виплати індексацію грошового забезпечення з 01.12.2015 до 28.02.2018 з урахуванням базового місяця січень 2008 року та з 01.03.2018 до 21.06.2019 урахуванням абз.4, 6 п.5 Порядку №1078. Проте відповіді відповідачем  на надано.
Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся з позовом до суду.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до частини другої    статті 19 Конституції України    органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені    Конституцією    та законами України.
Частинами першою-третьою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII) передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Відповідно до частин другої та третьої    статей 9 Закону № 2011-ХІІ    до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. 
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених    Конституцією України    гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає    Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03 липня 1991 року № 1282-ХІІ    (далі - Закон № 1282-ХІІ).
Статтею 2 Закону № 1282-ХІІ    визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Відповідно до статей    4,    6 Закону № 1282-ХІІ    індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього    Закону.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.
Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, визначені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим    постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078    (далі - Порядок № 1078).
Згідно з пунктом 1-1 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.
Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101 відсотка (у 2016 році - 103 відсотка).
Відповідно до пункту 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
Пунктом 5 Порядку № 1078 визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. 
Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.
Колегією суддів враховується, що відповідно до    статті 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000 № 2017-III    законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.
Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. Відповідно до вимог діючих нормативно-правових актів, проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
Стосовно визначення    січня 2008 року базовим місяцем для нарахування індексації колегія суддів зазначає, що за приписами Порядку № 1078 місяць, у якому підвищилося грошове забезпечення з урахуванням виплат, що входять до його складу (посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення), є базовим.
У разі підвищення військовослужбовцю грошового забезпечення, для визначення базового місяця при проведенні індексації здійснюється порівняння суми підвищення грошового забезпечення та суми індексації, що нараховується в місяці збільшення грошового доходу. При проведенні такого порівняння береться грошове забезпечення до підвищення у розрахунку за повний відпрацьований місяць та величина приросту індексу споживчих цін, на який нараховується індексація. Якщо відбувається підвищення грошового забезпечення на суму меншу, ніж сума індексації, має бути здійснено підвищення грошового забезпечення та додано суму індексації, визначену з урахуванням суми підвищення грошового забезпечення.
Відповідно до п. 1    постанови Кабінету Міністрів України № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07.11.2007    (надалі також - Постанова № 1294) грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Згідно з абз. 5 п. 5 Порядку № 1078 у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
Схема посадових окладів осіб офіцерського складу Збройних Сил України затверджена Постановою № 1294, яка набрала чинності з 01.01.2008. Отже, з набранням чинності Постановою № 1294 відбулись зміни розміру тарифних ставок (посадових окладів) відповідних категорій військовослужбовців.
Таким чином, січень 2008 року є базовим місяцем для нарахування індексації грошового забезпечення позивача.
Отже, відповідач, починаючи з грудня 2015 року, повинен був застосовувати січень 2008 року як базовий місяць для розрахунку індексації грошового забезпечення, оскільки саме з грудня 2015 року застосовуються нові єдині підходи щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення (заробітної плати), затверджені Порядком № 1078.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 10 вересня 2020 року у справі №200/9297/19-а, де судом прямо вказано, що базовий місяць для нарахування індексації грошового забезпечення з 01.12.2015 має застосовуватись січень 2008 року.
Посилання апелянта, як на підставу для невиплати позивачу індексації грошового забезпечення на відсутність фінансового ресурсу в Міністерстві оборони України, колегією суддів не приймається до уваги, оскільки обмежене фінансування жодним чином не впливає на наявність чи відсутність у позивача права на нарахування та виплату індексації грошового забезпечення. 
Правова позиція з цього питання викладена у постанові Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 825/874/17.
Водночас, підвищення посадового окладу позивача    відбулося з березня 2018 року у зв`язку із прийняттям Постанови №704, якою змінено (підвищено) розміри окладів, окладів за військовим (спеціальним) званням відповідних категорій військовослужбовців.
Отже саме березень 2018 року в контексті застосування у спірних правовідносинах норми абзацу першого пункту 5 Порядку №1078 є місяцем підвищення доходів позивача (базовим місяцем), а тому значення індексу споживчих цін у цьому місяці приймається за 1 або 100 відсотків.
Згідно офіційних даних, що містяться на сайті Державної служби статистики України, з квітня 2018 року по листопад 2018 року індекс споживчих цін не перевищував 103%.
Разом з тим, згідно абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078 сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.
Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суми індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що для вирішення питання про наявність підстав для виплати індексації у місяці підвищення доходу (базовому місяці) необхідно враховувати дві складові: розмір підвищення грошового доходу особи та суму індексації, що склалася у місяці підвищення цього грошового доходу і встановлювати, чи перевищує розмір підвищення грошового доходу особи суму індексації, що склалася у місяці його підвищення.
В даному випадку, колегія суддів зазначає, що відповідач, вказуючи про відсутність підстав для виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 21.06.2019 врахував лише норми абзаців першого, другого пункту 5 Порядку №1078, якими передбачено у разі підвищення тарифних ставок (окладів) значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків, а обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. При цьому відповідачем не встановлено чи перевищує розмір підвищення грошового доходу позивача суму індексації, що склалася у місяці підвищення такого доходу.
Колегія суддів зазначає, що саме на відповідача, за наявності законних підстав, покладається обов`язок нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення, тоді як завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення. Тому належним способом захисту прав позивача у даному випадку є зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за спірний період.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить висновку про наявність підстав задоволення позову у цій частині.
Перевіряючи рішення суду першої інстанції у частині вимог про нарахування і виплату позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати, колегія суддів зазначає наступне.
Так, згідно із абзацом 8 пункту 4 Порядку № 1078 у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян провадиться їх компенсація відповідно до законодавства.
У силу вимог  статті 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 № 2050-ІІІ  (далі - Закон             № 2050-ІІІ), компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Під доходами у цьому  Законі  слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема: заробітна плата (грошове забезпечення); сума індексації грошових доходів громадян.
Відповідно до приписів  статті 3 Закону № 2050-ІІІ, сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
Тож, з наведеного слідує, що індексація і є складовою заробітної плати, та у разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян, провадиться їх компенсація відповідно до діючого законодавства, і не є важливим чи то виплата індексації проводиться самостійно роботодавцем із затримкою чи на виконання рішення суду за наслідком розгляду спору.
Враховуючи встановлену наявність факту невиплати позивачу сум індексації грошового забезпечення, колегія суддів вважає, що позивач має право на компенсацію втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення.
Основною умовою для виплати громадянину передбаченої  Законом № 2050-ІІІ   компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). Водночас  компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.
Крім того, зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень  ст. 1-3 Закону № 2050-ІІІ дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але невиплачені.
Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у справах №№    336/4675/17, 523/1124/17, 521/940/17, 264/6796/16-а.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції та задоволення позовних вимог.
Відповідно до вимог пункту 2 частини першої    статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України    за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно зі    статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України  підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись ст. ст.  242,  243,  251,  308,  310,  315,  317,  321,  322,  325,  328,  329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення  Черкаського окружного адміністративного суду від 31 січня 2022 року скасувати  та ухвалити нове судове рішення.
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправними дії відповідача щодо невиплати позивачу індексації грошового забезпечення з 01.12.2015 до 28.02.2018 з урахуванням базового місяця січень 2008 року.
Визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення з 01.03.2018 до 21.06.2019 без урахування абз.4, 6 п.5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення.
Зобов`язати відповідача виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення з 01.12.2015 до 28.02.2018 з урахуванням базового місяця січень 2008 року, а з 01.03.2018 до 21.06.2019 урахуванням абз.4, 6 п.5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення.
Зобов`язати відповідача виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходу з січня 2016 року до дня розрахунку.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5    статті 328 КАС України.

Головуючий                       суддя                                                                                                     І.О.Лічевецький
                                                                                 Суддя                                                              В.О.Аліменко
                                                                Суддя                                                                      В.П.Мельничук