ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2022 року                                                                                                    м.Дніпро         Справа №  908/3159/21
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач)                                                                                                
суддів  Кузнецова В.О., Чередка А.Є.    
секретар судового засідання Кандиба Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька АЕС" на рішення Господарського суду Запорізької області від 20.01.2022 (прийняте суддею Федоровою О.В., повне судове рішення складено 14.02.2022) у справі № 908/3159/21 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-ТРАНСТЕХНОЛОДЖИ"
до відповідача Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька АЕС" 
про стягнення заборгованості  

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст заяви. 

Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРО-ТРАНСТЕХНОЛОДЖИ" звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька АЕС" про стягнення 4 037 749,10 грн з яких, 4 027 487,28 грн основного боргу, 10 261,82 грн 3% річних.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 20.01.2022 у справі № 908/3159/21:
- позов задоволено.
- стягнуто з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-ТРАНСТЕХНОЛОДЖИ" 4 027 487,28 грн основного боргу, 10 261,82 грн 3% річних, 60 566,24 грн судового збору. 

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог місцевий господарський суд виходив з обставин неналежного виконанням відповідачем зобов`язань за Договором № 53-121-01-21-10322 від 31.05.2021 в частині своєчасної оплати поставленого товару, наявності боргу у сумі 4 027 487,28 грн; 3% річних задоволено на підставі ст. 625 ЦК України.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька АЕС" подало апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Запорізької області від 20.01.2022 у справі № 908/3159/21, в якій просить оскаржуване рішення скасувати в частині стягнення з ДП "НАЕК "Енергоатом" в особі ВП ЗАЕС 10 261, 82 грн 3% річних та 60 566, 24 грн судового збору та ухвалити нове рішення, яким відмовити ТОВ "АГРО-ТРАНСТЕХНОЛОДЖИ" в задоволенні позовних вимог про стягнення 3% річних та судового збору.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що з умов Договору вбачається те, що сторони розмежували строки сплати ПДВ за Договором та вартості товару за Договором, та встановили, що оплата за товар здійснюється протягом 60 календарних днів з дати поставки товару в повному обсязі, а сума ПДВ сплачується після реєстрації Постачальником належним чином оформленої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН). При цьому, строк виконання зобов`язання щодо оплати частини вартості товару в розмірі суми ПДВ в Договорі не встановлений.
Так, зобов`язання щодо здійснення розрахунку з Відповідачем у розмірі ціни товару без ПДВ виникло у ВП ЗАЕС 30.07.2021 (дата поставки повного обсягу товару, визначеного в п. 1.1 Договору). Отже, початком строку для розрахунку ціни товару без урахування ПДВ у розмірі - 3 356 990,00 грн є 30.07.2021, кінцем строку є 27.09.2021.
За доводами апелянта, виходячи зі змісту Договору, підписаного сторонами та приписів ст. 530 ЦК України, оплата частини вартості товару в розмірі суми ПДВ здійснюється ВП ЗАЕС за наступних умов:
- поставки повного обсягу товару, визначеного в п. 1.1 Договору;
-          отримання ВП ЗАЕС від ТОВ "АГРО ТРАНСТЕХНОЛОДЖИ" податкових накладних, оформлених належним чином та зареєстрованих в ЄРПН на суму ПДВ за Договором у розмірі 671 398,00 грн;
-          вимоги Позивача щодо сплати частини вартості товару в розмірі суми ПДВ.
Таким чином, лише реєстрація ТОВ "АГРО ТРАНСТЕХНОЛОДЖИ" податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних не є підставою для виникнення у ВП ЗАЕС зобов`язання з оплати частини вартості товару в розмірі суми ПДВ.
Крім того, податкові накладні № 2 від 16.07.2021, № 4 від 23.07.2021, № 6 від 30.07.2021, складені ТОВ "АГРО ТРАНСТЕХНОЛОДЖИ" у рамках укладеного Договору, на електронну адресу ВП ЗАЕС не надходили, всупереч вимогам пункту 4.5 Договору.
Строк виконання зобов`язання щодо оплати частини вартості товару в розмірі суми ПДВ в Договорі не встановлений, а отже визначається вимогою Позивача. Обґрунтована вимога щодо сплати частини вартості товару в розмірі суми ПДВ - 671 398,00 грн до ВП ЗАЕС не надходила. У свою чергу, подання ТОВ "АГРО ТРАНСТЕХНОЛОДЖИ" позовної заяви, адресованої господарському суду (а не ВП ЗАЕС) і надіслання останньому як відповідачеві копії такої заяви є складовими судової процедури, а не цивільних правовідносин, і відповідні дії не можуть розглядатися як вимога у розумінні зазначеної норми ЦК України.
Враховуючи вищезазначене, апелянт вважає, що строк оплати частини вартості товару в розмірі суми ПДВ - 671 398,00 грн не настав.
Суд при ухваленні рішення не врахував, що позивачем при здійсненні розрахунку 3 % річних, не було враховано, що обов`язок ВП ЗАЕС з оплати частини вартості товару у розмірі суми ПДВ не набув характеру прострочення, що виключає можливість кваліфікації його поведінки як порушення зобов`язання, та, відповідно, здійснювати нарахування 3 % річних на суму ПДВ за Договором, в зв`язку з чим, дійшов помилкового висновку про правомірність нарахування 3 % річних.
Від апелянта надійшло клопотання про відкладення розгляду справи до закінчення воєнного стану в Україні та окупації міста Енергодара. Апелянт зазначає, що не може прийняти участь у судовому засіданні, у тому числі у відеоконференції.
Зазначене клопотання не підлягає задоволенню. Суд не визнавав явку у судове засідання обов`язковою. Позиція апелянта щодо справи висловлена ним у апеляційній скарзі, у наданні додаткових пояснень у письмовому вигляді апелянт не був позбавлений. Також суд враховує, що  відповідачем у справі є Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька АЕС", при цьому Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", розташоване у м. Київ та не знаходиться на території ведення бойових дій чи окупації.
Тривалий розгляд справи та відкладення розгляду справи на невизначений термін порушує права іншої сторони у справі.
За приписами частини першої статті 12-1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Згідно з частиною другою статті 12-1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи.

Позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечує. За доводами позивача, зазначення у п. 3.3 договору, що оплата покупцем частини вартості товару у розмірі суми ПДВ здійснюється після реєстрації постачальником податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлених ПК України випадках та порядку, не змінює строку щодо оплати товару в частині суми ПДВ. У даному випадку має значення сам факт здійснення реєстрації податкової накладної, у разі чого покупець повинен здійснити повну оплату отриманого товару з урахуванням ПДВ в межах визначеного строку - 60-ти календарних днів з дати поставки товару у повному обсязі.
Відповідно до п. 7.7 договору, лише у випадку неотримання покупцем в строк, визначений чинною редакцією ПК України, електронної податкової накладної, зареєстрованої в ЄРПН, Покупець має право в односторонньому порядку зменшити ціну договору, передбачену розділом 3 договору на суму ПДВ.
Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що на момент звернення позивача з позовом в даній справі строк оплати вартості поставленого товару настав. Факт порушення виконання відповідачем грошового зобов`язання доведений наявними матеріалами справи та не спростований відповідачем.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 11.04.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька АЕС" на рішення Господарського суду Запорізької області від 20.01.2022 у справі № 908/3159/21.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.06.2022 розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 14.07.2022 о 14:30 год.
В судовому засіданні 14.07.2022 прийнято вступну та резолютивну частини постанови.

7. Встановлені судом обставини справи.

31.05.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро-Транстехнолоджи" (постачальник) та Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" (покупець) уклали договір поставки товару № 53-121-01-21-10322 (далі - договір). 
За умовами п. 1.1 договору постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти і сплатити товар згідно зі специфікацією (позиції № № 1- 54), викладеною у п. 1.1 договору, на загальну суму 4.028.388,00 грн. 
Згідно з п. 1.2 договору строк поставки визначено червень-жовтень 2021 року. 
У п. 3.1 договору визначено, що вартість товару складає 3 356 990,00 грн, крім того ПДВ 20% - 671 398,00 грн, разом - 4 028 388,00 грн. 
Пунктом 3.2 договору встановлено, оплата за товар, поставлений відповідно до п. 1.1 договору, здійснюється протягом 60 календарних днів з дати поставки повного обсягу товару, визначеного в п. 1.1 договору, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника.
Оплата покупцем частини вартості товару у розмірі суми ПДВ здійснюється після реєстрації постачальником належним чином оформленої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (якщо постачальник є платником ПДВ).
Відповідно до п. 4.5. договору постачальник зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі та зареєструвати її в ЄРПН у строки, визначені для реєстрації податкової накладної чинним законодавством з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги". Електронна адреса замовника для листування в рамках адміністрування ПДВ: pdvzaes@mgw.npp.zp.ua.
Згідно п. 7.7. договору, у випадку неотримання покупцем в строк, визначений чинною редакцією ПКУ електронної податкової накладної, зареєстрованої у ЄРПН, покупець має право в односторонньому порядку зменшити ціну договору, передбачену розділом 3 цього договору на суму ПДВ.
Відповідно до п. 4.1 договору поставка товару відбувається відповідно до Правил ІНКОТЕРМС 2010 на умовах DDP - вул. Промислова, 133, м. Енергодар, Запорізька область (склад №2). Вантажоодержувач - ЗВ ВП "Складське господарство".
Пунктом 6.1 договору встановлено, що приймання товару по кількості і якості здійснюється відповідно до вимог СОУ НАЕК 038:2017 "Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для ВП Компанія".
Пунктом 12.1 договору встановлено, що договір вважається укладеним з моменту підписання сторонами і діє протягом 18 місяців з моменту його підписання. 
28.07.2021 сторони підписали додаткову угоду №1 до договору поставки, якою внесли зміни щодо вартості позицій 6, 8, 10, 11, 13, 15, 18, 20, 22, 25, 27, 28, 29, 30, 35, 36, 42, 43, 44, 47, 48, 52 та найменування позицій 22 пункту 1.1 договору №53-121-01-21-10322 від 31.05.2021, виклавши в новій редакції. Також пункт 1.4 виклали в новій редакції. Пункт 3.1 договору виклали в наступній редакції: вартість договору без ПДВ складає 3     356 239,40 грн, крім того ПДВ - 671 247,88 грн., разом 4 027 487,28 грн.
На виконання договору постачальник поставив покупцю в період з 16.07.2021 по 30.07.2021 товар на загальну суму 4 027 487,28 грн, що підтверджується:
-          видатковою накладною №67 від 16.07.2021 на суму 1 419 859,20 грн;
-          видатковою накладною №69 від 23.07.2021 на суму 1 047 379,20 грн;
-          видатковою накладною №68 від 30.07.2021 на суму 1 560 248,88 грн.
Факт отримання відповідачем обумовленого договором товару (з урахуванням внесених змін додатковою угодою №1) підтверджується товарно-транспортними накладними.
На оплату отриманого поставленого товару відповідачу були виставлені наступні рахунки: №56 від 16.07.2021 на суму 1 419 859,20 грн, №58 від 23.07.2021 на суму 1 047 379,20 грн, №57 від 30.07.2021 на суму 1 560 248,88 грн.
На підставі видаткової накладної №67 від 16.07.2021, постачальником 16.07.2021 в Єдиному реєстрі податкових накладних було зареєстровано податкову накладну №2; на підставі видаткової накладної №69 від 23.07.2021, постачальником 23.07.2021 було зареєстровано податкову накладну №4; на підставі видаткової накладної №68 від 30.07.2021, 30.07.2020 було зареєстровано податкову накладну №6.
Відповідач зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати вартості отриманого товару не виконав.
8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Причиною звернення з апеляційною скаргою стала незгода відповідача з оскаржуваним рішенням суду першої інстанції в частині стягнення 3% річних та розподілу судового збору.
В іншій частині зазначене судове рішення не оскаржується, а тому згідно з частиною першою статті 269 Господарського процесуального кодексу України в апеляційному порядку не переглядається.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.ст. 610, 611 ЦК України).
Місцевим господарським судом правильно встановлено неналежне виконання відповідачем обов`язків за договором в частині своєчасної оплати за отриманий товар. Ці обставини підтверджуються матеріалами справи.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що в даному випадку строк оплати вартості товару погоджено сторонами в п. 3.2 договору шляхом визначення конкретного терміну оплати - протягом 60 календарних днів з моменту поставки, а вказівка у п. 3.3 договору на оплату частини вартості товару в розмірі суми ПДВ після реєстрації постачальником належним чином оформленої податкової в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН) є лише умовою здійснення такої оплати, яка здійснюється у строк, визначений п. 3.2 договору, про що прямо зазначено в п. 3.3 договору. При цьому суд зауважує, що така умова оплати пов`язана саме з реєстрацією податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних та не потребує надання доказів здійснення такої реєстрації.
Згідно з абзацом другим п.    201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:
Для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені.
Для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем за спірними поставками товару своєчасно зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні. При цьому податкові накладні були зареєстровані позивачем ще до настання строку оплати товару визначеного в п.3.2 Договору.
Відповідно до абз. 3 п. 18 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого    постановою КМУ № 1246 від 29.12.2010    квитанція про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування, щодо яких прийнято рішення про їх реєстрацію, одночасно надсилається постачальнику (продавцю) та отримувачу (покупцю) - платнику податку.
Отже, направлення квитанції про реєстрацію податкової накладної здійснюється автоматично за допомогою програмного забезпечення.
Таким чином, Позивачем було належним чином складено та зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну, що відповідно до договору є підставою для сплати покупцем суми ПДВ, включеної до вартості товару. Відповідач товар прийняв без заперечень та зауважень, а тому повинен був здійснити оплату за умовами договору, а саме шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника протягом 60 календарних днів з моменту поставки товару.
Доводи заявника апеляційної скарги про те, що строки оплати частини товару на суму ПДВ не встановлені, колегія суддів визнає необґрунтованими оскільки строк оплати частини вартості товару у розмірі суми ПДВ погоджено сторонами в п. 3.3 договору шляхом вказівки на подію - після реєстрації постачальником належним чином оформленої податкової накладної, що відповідає приписам ч. 1    ст. 530 Цивільного кодексу України, відповідно до яких зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.                                        
Відповідно до п. 7.7 Договору, у випадку неотримання покупцем в строк, визначений чинною редакцією ПКУ електронної податкової накладної, зареєстрованої у ЄРПН, покупець має право в односторонньому порядку зменшити ціну договору, передбачену розділом 3 цього договору на суму ПДВ. У свою чергу, у договорі (ні у п. 3.3., ні у п. 4.5, ні у п. 7.7.) не вказано про обов`язок постачальника щодо направлення зареєстрованої податкової накладної на електронну адресу покупця, а зазначено про наявність обов`язку постачальника зі складення та її реєстрації у ЄРПН; в п.  4.5. вказано електронну адресу замовника як контактну. Тоді як вище встановлено про факт обізнаності покупця про реєстрацію податкової накладної та наявність у покупця права на направлення електронного запиту до Єдиного реєстру податкових накладних для отримання зареєстрованої податкової накладної.
Враховуючи вищевикладене колегія суддів зазначає, що строк оплати товару, у тому числі і в частині вартості товару у розмірі суми ПДВ, є таким що настав, оскільки в матеріалах справи наявні копії квитанцій про реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Можливе ненаправлення податкової накладної позивачем безпосередньо відповідачу електронною поштою, не позбавляє відповідача від обов`язку з оплати товару у повному обсязі, в тому числі суми ПДВ, оскільки сам факт реєстрації податкової накладної (а не її направлення контрагенту) в Єдиному реєстрі податкових накладних (та прийняття їх органами податкової служби) дає право на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту.
Покупець з метою належного виконання обов`язку щодо своєчасної оплати за отриману    продукцію мав    можливість направити електронний запит до Єдиного реєстру податкових накладних на отримання зареєстрованої податкової накладної. З урахуванням відсутності будь-яких претензій з боку відповідача щодо ненадання йому податкової накладної та        наявної можливості у останнього        відслідкувати всі зареєстровані на його користь податкові накладні, колегія приходить до висновку про обізнаність покупця про вчинення продавцем необхідних дій з реєстрації податкових накладних в ЄРПН.
При цьому, в апеляційній скарзі скаржник не заперечує проти стягнення з нього вартості поставленого в межах Договору товару з урахуванням суми ПДВ, скаржник лише не погоджується з моментом настання обов`язку зі сплати суми ПДВ.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Тобто, у разі прострочення виконання грошового зобов`язання кредитор має право стягнути, а боржник повинен сплатити, крім основного боргу, також втрати від інфляційних процесів та річні відсотки за весь час прострочення виконання зобов`язання.
З огляду на встановлений судом факт прострочення виконання грошового зобов`язання, вимоги позивача в частині нарахування 3% річних за період з 29.09.2021 по 29.10.2021 у сумі 10 261,82 грн, визнано правильними, тому вимоги в цій частині підставно задоволено господарським судом.
Покладена на відповідача сума судового збору 60 566, 24 грн. (4 037 749,10 грнх1,5%) також є вірною та узгоджується з правилами розподілу судових витрат, визначених  ч. 1 ст. 129 ГПК України, оскільки вимоги позивача задоволено у повному обсязі.
Використання встановленого п. 10.2. договору досудового врегулювання спору є правом, а не обов`язком суб`єктів господарських правовідносин, оскільки встановлення законом обов`язкового досудового врегулювання спору обмежує можливість реалізації конституційного права на судовий захист.
Враховуючи зазначене, колегія суддів апеляційного господарського суду доходить висновку, що оскаржуване рішення в частині стягнення 3% річних ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права України, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду та не можуть бути підставою для його скасування або зміни у цій частині.

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Частиною 2 статті 124 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. 
Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України  передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною 8  статті 129 ГПК України  передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
За змістом    пункту 1 частини 2    статті 126    Господарського процесуального кодексу України    розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги (ч. 2 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
До відзиву на апеляційну скаргу позивачем додано попередній розрахунок визначення суми судових витрат згідно якого вартість послуг професійної правничої допомоги становить 7    000, 00 грн.
20.04.2022 між адвокатом Омелян Олександр Олександрович та Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРО-ТРАНСТЕХНОЛОДЖИ", як замовником, укладено договір на надання правових (юридичних) послуг (послуг адвоката).
Згідно п. 1.1. договору Адвокат виконує роботи / надає послуги, вказані в п. 1.2 цього Договору.
Замовник доручає, а Адвокат зобов`язується вчинити від імені та за рахунок Замовника такі юридичні дії: представляти права та законні інтереси Замовнику в судах апеляційної інстанцій, здійснювати професійну діяльність згідно з умовами цього Договору з усіма правами адвоката, які передбачені законодавством України, у зв`язку з участю Замовника у господарській справі №908/3159/21, розгляд якої проводить: Центральний апеляційний господарський суд (п. 1.2.).
Згідно п. 1.2.2. договору Адвокат вивчає надані Замовником документи, надає консультацію та визначають правову позицію Замовника у господарській справі, здійснюють захист його прав та законних інтересів при розгляді даної справи, складає відповідні процесуальні документи.
Замовник зобов`язується сплатити гонорар, додаткову винагороду, компенсації та компенсувати фактичні, витрати Адвокату, пов`язані з виконанням доручення у розмірі та на умовах, визначених Договором (п. 1.3.).
Відповідно до п. 4.1. договору на визначення розміру гонорару Адвоката впливають термін та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь тяжкості справи, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень Замовника. Обсяг правових послуг враховується щодо обґрунтованого розміру гонорару. Можлива сплата гонорару після прийняття рішення/постанови судової інстанції.
Усього гонорар Адвокату складає: 7 000 (сім тисяч) грн. 00 коп. (п. 4.2. договору).
Згідно попереднього розрахунку адвокатом надано наступні послуги:
-          Попередня консультація щодо вивчення апеляційної скарги та правовий аналіз матеріалів справи - 1 година вартістю 1    000, 00 грн.
-          Підготовка та подання відзиву на апеляційну скаргу до Центрального апеляційного господарського суду, про стягнення коштів - 4 години вартістю 1    500, 00 грн.
Всього: 7    000, 00 грн.
Аналогічний детальний опис робіт вартістю 7    000, 00 грн. підписано з боку позивача.
В матеріалах справи наявний ордер про представництво в Центральному апеляційному господарському суді інтересів позивача адвокатом Омелян Олександром Олександровичем.
Зазначеним адвокатом були подані відзив на апеляційну скаргу також адвокат був присутній в судовому засіданні.
Відповідно до статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. 
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Відповідного клопотання апелянтом (відповідачем) подано не було.
Отже, дослідивши в сукупності наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що з поданих позивачем документів вбачається, що розмір понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в сумі 7 000,00 грн є доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.
Враховуючи відмову у задоволенні апеляційної скарги Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька АЕС", згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7 000,00 грн. підлягають стягненню з відповідача.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до частини 1 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду зміні або скасуванню.

10. Судові витрати.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.
Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 277, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, 

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька АЕС" на рішення Господарського суду Запорізької області від 20.01.2022 у справі № 908/3159/21 залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Запорізької області від 20.01.2022 у справі № 908/3159/21 залишити без змін.
Витрати з оплати судового збору за подання апеляційної скарги віднести на апелянта.
Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька АЕС" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО-ТРАНСТЕХНОЛОДЖИ" витрати на професійну правничу допомогу у сумі 7 000, 00 грн. 
Видачу наказу, з урахуванням необхідних реквізитів, доручити Господарському суду Запорізької області.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
Касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19.07.2022

Головуючий суддя                                                                              Л.А. Коваль 

Суддя                                                                                                  В.О. Кузнецов

Суддя                                                                                                   А.Є. Чередко