УХВАЛА
про відмову у роз`ясненні судового рішення

04 травня 2022 року 
м. Київ
справа №760/15052/15-а
провадження № К/9901/20687/18 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Єзерова А.А.,
суддів: Берназюка Я.О., Кравчука В.М., 

розглянувши у письмовому провадженні заяву Міністерства оборони України про роз`яснення постанови Верховного Суду від 15.12.2020 у справі №760/15052/15 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,
У С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України, в якому просив:
визнати протиправними дії Міністерства оборони України (п. 12 Протоколу засідання комісії від 10.07.2015 № 27) в частині призначення та виплати ОСОБА_1  одноразової грошової допомоги в розмірі 42-місячного грошового забезпечення, визначеного на день звільнення з військової служби в сумі 9922 грн. 50 коп.;
скасувати п. 12 Протоколу засідання комісії Міністерства оборони України від 10.07.2015 №27 в частині визначення розміру одноразової грошової допомоги, виходячи з розміру грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на день звільнення з військової служби в сумі 9922,5 гривень та викласти його в наступній редакції «...в розмірі 42-місячного грошового забезпечення, визначеному на день встановлення II групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебування в країнах, де велись бойові дії, тобто 25.02.2009»;
зобов`язати Міністерство оборони України провести йому донарахування та виплату суми одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням II групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебування в країнах, де велись бойові дії, у розмірі 42-місячного грошового забезпечення, визначеного станом на день встановлення II групи інвалідності - 25.02.2009 із врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, встановлених частиною 2 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII, з урахуванням виплачених сум.
Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 05.04.2016, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.02.2017, у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 15.12.2020 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 05.04.2016 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02.02.2017 у справі №760/15052/15 скасовано, позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії задоволено частково:
визнано протиправними дії Міністерства оборони України в частині призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 42-місячного грошового забезпечення, визначеного на день звільнення з військової служби в сумі 9922 грн. 50 коп.;
скасовано п. 12 Рішення Міністерства оборони України від 10.07.2015, оформленого Протоколом № 27, в частині визначення розміру одноразової грошової допомоги, виходячи з розміру грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на день звільнення з військової служби в сумі 9922,5 гривень та викласти його в наступній редакції «... в розмірі 42-місячного грошового забезпечення, визначеного на день встановлення II групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебування в країнах, де велись бойові дії, тобто 25.02.2009»;
зобов`язано Міністерство оборони України провести ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 ) донарахування та виплату суми одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням II групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебування в країнах, де велись бойові дії, у розмірі 42-місячного грошового забезпечення, визначеного станом на день встановлення II групи інвалідності - 25.02.2009, із врахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, встановлених частиною 2 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII, з урахуванням виплачених сум.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
До Верховного Суду надійшла заява Міністерства оборони України про роз`яснення постанови Верховного Суду від 15.12.2020 у справі №760/15052/15.
Вказана заява вмотивована тим, що позивач у справі помер до постановлення зазначеного судового рішення Верховного Суду, а тому відповідач не розуміє , яким чином слід виконати постанову Верховного Суду від 15.12.2020
Розглянувши заяву Міністерства оборони України про роз`яснення постанови Верховного Суду, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.
Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може розглянути питання роз`яснення судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи та державного виконавця. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Подання заяви про роз`яснення судового рішення зупиняє перебіг строку, встановленого судом для виконання судового рішення, а так само строку, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.
Зі змісту наведеної статті вбачається, що необхідність роз`яснення судового рішення зумовлена його нечіткістю за змістом, коли воно є незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання; роз`яснено може бути рішення суду у разі, якщо без такого роз`яснення його складно виконати, оскільки має місце значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тобто роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта, викладення рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.
Конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим норми КАС не містять, а із змісту закону вбачається, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз`яснення судового рішення.
Аналогічна правова позиція щодо тлумачення статті 254 КАС України неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема, в ухвалах від 21.12.2020 у справі №369/5489/18, від 29.12.2020 у справі №826/1285/16, від 26.01.2021 у справі №2а-1586/11/0970 та від 28.04.2021 у справі № 0940/2217/18.
Колегія суддів зазначає, що мотиви, які заявник наводить у своїй заяві, пов`язані з обставинами, існування яких жодним чином на чіткість і зрозумілість резолютивної частини постанови Верховного Суду від 15.12.2020 у цій справі.
Зазначене судове рішення є зрозумілим і не викликає можливості подвійного тлумачення його мотивувальної та резолютивної частин. Іншого відповідачем не доведено.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що у задоволенні заяви Міністерства оборони України про роз`яснення судового рішення слід відмовити.
Керуючись статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,
У Х В А Л И В:
Відмовити у задоволенні заяви Міністерства оборони України про роз`яснення постанови Верховного Суду від 15.12.2020 у справі №760/15052/15.
Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                          А.А. Єзеров
Суддя                                                                                                              Я.О. Берназюк
Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук