ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/6136/21                                                           Суддя (судді) першої інстанції: Василенко Г.Ю.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  07 липня 2022 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача                              Аліменка В.О.,
суддів                                                  Лічевецького І.О., Кучми А.Ю.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу  Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2021 р. у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Білоцерківвода"  про накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків,-
В С Т А Н О В И Л А:
Головне управління Державної податкової служби у Київській області  звернулось у суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Білоцерківвода" про  накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків.
На обґрунтування позовних вимог  податковий  орган зазначає,  що  за відповідачем обліковується податковий борг з податку на додану вартість, який не сплачений у встановлені строки.
Також, позивач зазначає, що у відповідача відсутнє будь-яке майно, на яке можна було б звернути стягнення у погашення податкового боргу, а тому наявні підстави передбачені п.п.20.1.33 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України для накладення арешту на кошти та інші цінності ТОВ "Білоцерківвода", що знаходяться в банку. 
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.
Не  погоджуючись із рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить  його  скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає,  що  судом  не  надано належної правової оцінки тому,  що  у товариства обліковується  податковий борг,  який виник внаслідок самостійного узгодження платником податків  податкових  зобов`язань,  сума податкового боргу,  а також  податкова  вимога у адміністративному чи судовому порядку товариством  не  оскаржувались. Також наголошує,  що  контролюючими органом дотримані вимоги положень підпункта 20.1.33 пункта 20.1 статті 20  Податкового  кодексу України.
Розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження на підставі пункта 2 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів уважає,  що  апеляційну скаргу потрібно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, з  таких підстав.
Судом установлено,  що  Товариство з обмеженою відповідальністю "Білоцерківвода" (ідентифікаційний код 38010130, місцезнаходження: 09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Сухоярська, буд.14) зареєстровано як юридична особа 28.02.2012, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Згідно з свідоцтвом про реєстрацію платника податку на додану вартість від 01.05.2013 №200119880 позивач з 01.05.2013 зареєстрований як платник податку на додану вартість.
Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ   "Білоцерківвода" були подані до контролюючого органу податкові декларації,   в яких самостійно визначено суму податкового зобов`язання,   з податку на додану вартість від 16.04.2020, 20.05.2020, 17.06.2020, 20.07.2020, 20.08.2020, 18.09.2020, 20.10.2020, 19.11.2020, 21.12.2020, 18.01.2021, 18.02.2021, 22.03.2021, 19.04.2021, 19.05.2021 та уточнюючі розрахунки податкових зобов`язань з податку на додану вартість від 21.08.2020 (2), 25.08.2020 (2), 18.09.2020.
Відповідно до розрахунку податкового боргу з податку на додану вартість ТОВ "Білоцерківвода" , відповідач має податковий борг з податку на додану вартість в сумі 26 271 010,40 грн., з яких: основний борг - 27 005 233,00 грн., штрафні санкції - 85796,72 грн. та пеня - 641497,08 грн., сплачено 1461516,40 грн.
Як вбачається з інтегрованої картки ТОВ "Білоцерківвода" з податку на додану вартість, сума податкового боргу, з урахуванням часткової сплати, становить 24092330,64 грн., з яких: основний борг - 23963662,27 грн. та пеня - 128668,37 грн.
Зазначене також підтверджується довідкою Головного управління ДПС у Київській області, згідно з якою за ТОВ "Білоцерківвода" рахується податковий борг на загальну суму 24092330,64 грн., в тому числі по самостійно задекларованим зобов`язанням з податку на додану вартість у сумі 23963662,27 грн.
01.09.2014 Головним управлінням ДПС у Київській області була виставлена відповідачеві вимога форми "Ю" №687-25 про сплату боргу, яка була вручена уповноваженому представнику ТОВ   "Білоцерківвода" особисто.
Відомостей про сплату податкового боргу   по самостійно задекларованим зобов`язанням з податку на додану вартість у сумі 23 963 662,27 грн., який є предметом стягнення у цій справі, у матеріалах справи немає.
У позовній заяві позивач зазначив про відсутність у відповідача майна, яке може бути джерелом погашення податкового боргу, внаслідок чого контролюючий орган просить суд накласти арешт на кошти та цінності, що знаходяться в банку.
Постановляючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того,  що  право на звернення до суду з відповідним позовом виникає у контролюючого органа лише за умови відсутності  майна,  за рахунок якого можливо  погашення податкового боргу.  Оскільки позивачем  не  надано будь-яких належних та допустимих доказів щодо відсутності у відповідача  майна  (коштів) для  погашення податкового боргу,  то  відсутні підстави  для застосування  арешту  коштів на рахунках платника.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів уважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб,  що  передбачені Конституцією та законами України.
Податковий  кодекс України (далі - ПК України) регулює відносини,  що  виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів,  що  справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення  податкового  контролю, а також відповідальність за порушення  податкового  законодавства (стаття 1  Податкового  кодексу України, у редакції на час виникнення спірних правовідносин).
Податковий борг  в розумінні підпункта 14.1.175 пункта 14.1 статті 14 ПК України це  сума  узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але  не  сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на  суму такого  грошового зобов`язання.
Згідно із пунктом 57.3. статті 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за  підставами,  зазначеними у підпунктах 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану  суму  грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів,  що  настають за днем отримання  податкового  повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом  такого  строку  такий  платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану  суму  грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену  суму,  а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем  такого  узгодження.
Пунктом 59.1 статті 59 ПК України встановлено,  що  у разі коли платник податків  не  сплачує узгодженої  суми  грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому  податкову  вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення)  податкового  повідомлення-рішення.
Податкова  вимога в розумінні підпункта 14.1.153 пункта 14.1 статті 14 ПК України це письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо  погашення суми податкового боргу.
Відповідно до пункта 59.3 статі 59 ПК України  податкова  вимога надсилається  не  раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати  суми  грошового зобов`язання.  Податкова  вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір  податкового боргу,  який забезпечується  податковою  заставою, обов`язок погасити  податковий борг  та можливі наслідки  його  непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства  можуть бути  предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.
Відповідно до пункта 58.3 статті 58 ПК України  Податкове  повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) платнику податків, якщо  його  передано посадовій особі  такого  платника податків під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.
У разі коли пошта  не може  вручити платнику податків  податкове  повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти  податкове  повідомлення-рішення або  податкову  вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин,  податкове  повідомлення-рішення або  податкова  вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.
Загальна процедура і  підстави  застосування адміністративного  арешту  контролюючими органами визначені статтею 94 ПК України.
Арешт  коштів на рахунку платника податків відповідно до абзаца 2 підпункта 94.6.2 пункта 94.6 статті 94 ПК України здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду. Жодного рішення  податковий  орган в  такому  разі  не  приймає.
Відповідно до підпункта 20.1.33 пункта 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо  накладення арешту  на  кошти  та  інші цінності, що знаходяться  в  банку,  платника податків, який має  податковий борг,  у разі якщо у  такого  платника податків відсутнє  майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.
Наведена законодавча норма встановлює одночасно як право контролюючого органу на звернення до суду з вимогою про  накладення арешту  на  кошти  платника податків,  так  і  підстави  для реалізації цього повноваження.  Такими підставами  є: відсутність  майна,  за рахунок якого  може бути погашений податковий борг;  недостатність  такого майна  для  погашення суми податкового боргу  через те,  що балансова вартість  цього  майна менша  за відповідну  суму податкового боргу; майно не може бути джерелом погашення податкового боргу  у відповідній сумі.
Пунктом 95.1 статті 95 ПК України закріплено,  що  контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо  погашення податкового боргу такого  платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у  його  власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу  майна такого  платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
Отже, контролюючий орган уповноважений оцінювати майновий стан платника податків з огляду на наявність у нього достатніх  джерел  для  погашення податкового боргу.
Водночас на підтвердження відсутності  майна  у платника податків, яке  може бути  використане для  погашення податкового боргу,  контролюючим органом вказано у апеляційній скарзі, що позивачем зроблено запит вiд 06.04.2021 №2703/5/l0-36-13-04 до Територiального сервiсного центру №3242, щодо надання iнформацii стосовно наявностi у власностi ТОВ «Бiлоuеркiввода» транспортних засобiв.
Листом Територiального сервiсного центру вiд 20.04.2021 надано iнформацiю про транспортнi засоби, якi перебувають у власностi ТОВ «Бiлоuеркiввода», а саме:
- Богдан А09201 ( НОМЕР_1 ) - реєстрацiя за договором купiвлi-пролажу;
- Hyundai Accent (AI7119РЕ) - реєстрацiя за договором купiвлi-продажу;
- Причiп Палич (AI8337XI) - реєстрацiя за по акгу прийому-передачi;
- Skoda Octavia (AI4300HX) - реєстрацiя за договором фiнансового лiзингу;
- Kia К5 (Аl45З2МI) - реєстрацiя за договором купiвлi-пролажу:
- Газ 330232-414 (AI339l ) - реєстрацiя за договором купiвлi-продажу;
- Ford Focus (AI6987HI) - реєстрацiя за договором лiзингу:
- ВАЗ 2 l З 1 (АIбб59НI) - реєстрацiя за договором купівлі-продажу:
- Fоrd Focus (A1690lHI) , реєстрацiя за договором лiзингу:
- Volkswagen Passat (AI7377EE) - реєстрацiя за договором лiзингу:
- Богдан (Al8740El) первинна реєстрацiя
- ГАЗ-330232-414 (AI3391HK) - реєстрацiя за договором купівлі-продажу:
- Daewoo Lanos (Al9306HC) - реєстрацiя за договором купiвлi-пролажу.
Загальна сума описаного у податкову заставу майна платника податкiв складає - 4 354 515,37 грн.
Проте відповідач звертав увагу суду, що первісна вартість власного май на ТОВ «Білоцерківвода» станом на 01.06.202 I р. складае 31 424 032,23 грн. та надавав суду Інформацію про вартість основних засобів ТОВ «БІЛОЦЕРКІВВОДА», які обліковуються на балансі підприсмства станом на 01.06.2021 р. Все майно, вказане у вищезазначеній довідці, належить ТОВ «Білоцерківвода» на праві власності та набуте ним у процесі здійснення своєї господарської діяльності.
Відтак, позивачем  не  надано доказів - відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме  майно  та Реєстру прав власності на нерухоме  майно.
Таким  чином,  податковим  органом  не  ужито всіх належних заходів щодо відшукання  майна  відповідача, яке  може бути  використане для  погашення податкового боргу.
З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду,  що відсутні  правові  підстави  для застосування  арешту  коштів на рахунках платника.
Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 10 грудня 2020 року в справі № 520/6837/19 та від 25 червня 2019 року в справі № 826/6657/18.
Підсумовуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку,  що підстави  для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду  відсутні.
Відповідно до пункта 1 частини 1 статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначають,  що  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає,  що  суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.  243, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-
П О С Т АН О В И Л А:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області -  залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2021 року -  залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст.328 КАС України.

Суддя-доповідач                                                             В.О. Аліменко

Судді                                                                                 А.Ю. Кучма

І.О. Лічевецький