КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
30 травня 2022 року 
м. Київ
єдиний унікальний номер судової справи 377/643/20
номер провадження №22-ц/824/737/2022
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді	Лапчевської О.Ф.,	
суддів	Березовенко Р.В., Мостової Г.І.,	
за участю секретаря судового засідання	                                  Потапьонок К.В.,	
учасники справи: представник відповідача ОСОБА_1 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 
на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 листопада 2021 року /суддя Бебешко М.М./
у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на дитину
та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа яка не заявляє вимог на предмет спору Славутицька міська рада Вишгородського району Київської області про визначення місця проживання дитини, -
 
В С Т А Н О В И В:
 
В жовтні 2020 року ОСОБА_3 звернувся до Славутицького міського суду Київської області з позовом про припинення стягнення аліментів на дитину, в якому просив суд припинити стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання спільної дитини - доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1\4 частки заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, присуджених на підставі рішення Славутицького міського суду Київської області від 12 квітня 2016 року.
30 грудня 2020 року на адресу Славутицького міського суду Київської області надійшов зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дитини, в якому ОСОБА_2 просить суд в задоволенні первісного позову ОСОБА_3 про припинення стягнення аліментів відмовити та визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 з нею, за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Київського апеляційного суду від 29 січня 2021 року підсудність цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на дитину визначено Білоцерківському міськрайонному суду Київської області. 
Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 березня 2021 року зустрічний позов прийнято до спільного розгляду.
Рішенням  Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 листопада 2021 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів на дитину - задоволено повністю.
 
Припинено стягнення з ОСОБА_3 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дитини - доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1\4 частки його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, присуджених на підставі рішення Славутицького міського суду Київської області від 12 квітня 2016 року (справа № 377/227/16-ц).
В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області, - про визначення місця проживання малолітньої дитини, ОСОБА_4 з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 - відмовлено. /т. 2 а.с.243-254 /
Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_2 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила рішення скасувати, у задоволенні основного позову відмовити, задовольнивши зустрічні позовні вимоги.
На підтвердження вимог, викладених в апеляційній скарзі, апелянт посилалась на необґрунтованість висновків суду першої інстанції. Вважає, що судом першої інстанції не неправильно застосовано норми матеріального права, оскільки своєї згоди на проживання дитини з батьком вона не надавала, а в судовому рішенні не зазначено які інтереси дитини враховані та більш сприятливі в разі проживання разом з батьком. Також вказувала, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, не повно з`ясовано обставини справи - відношення дитини до неї, оскільки її особиста неявка  в судове засідання була викликана непередбачуваними обставинами. На були судом першої інстанції допитані заявлені свідки, покази яких мають суттєве значення для вирішення спору, вони не отримували судових повісток, а отже, зважаючи на зайнятість на роботі, підстав для прибуття до суду у них не було. Також суд першої інстанції не звернув уваги на те, що після розірвання шлюбу з ОСОБА_3 з квітня 2016 р. дитина проживала разом з нею, будь-яких перепон щодо спілкування з батьком не чинилось. Не взято до уваги судом першої інстанції і інформації соціально-психологічної служби, висновку фахівця в галузі дитячої психології ОСОБА_5 , яка особисто спостерігала за дитиною. Водночас, взята до уваги однобічна характеристика на дитину зі школи в якій відсутня будь-яка інформація щодо її участі у виховання та навчанні дитини, аналогічно складений і висновок органу опіки. Таким чином, вказувала, що судом першої інстанції не враховано, що вона дбає про розвиток дитини, сплачує зі її відвідування гуртків та не зазначено, що змінилось з моменту розірвання шлюбу та в чому полягають переваги проживання дитини разом з батьком.
Представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_6 звернулась з відзивом на апеляційну скаргу, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність її доводів. Вказувала, що судове рішення прийнято за всебічно досліджених доказів та обставин справи. Судом було враховано думку дитини та те, що дитина прив`язана до тата, відчуває гарне ставлення. З мамою відносини нормальні, водночас з новою дружиною батька у неї стосунки кращі ніж з новим чоловіком матері. Наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку, що оскаржене судове рішення  ухвалено без додержання норм матеріального і процесуального права, оскільки обставини, на які посилається апелянт, були предметом ретельного розгляду судом першої інстанції.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, який з`явився у судове засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а судове рішення залишенню без змін на підставі наступного.
Судом встановлено, що сторони у справі - 14 жовтня 2006 року уклали шлюб, що був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 152. Вказаний шлюб в подальшому було розірвано рішенням Славутицького міського суду Київської області від 01 квітня 2016 року.
Від даного шлюбу у сторін народилася дитина - донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 12 квітня 2016 року у справі № 377/227/16-ц, ухвалено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1\4 частки всіх доходів щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25 березня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.
ОСОБА_3 16 липня 2016 року уклав шлюб із ОСОБА_8 , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_9 ».
ОСОБА_7 07 липня 2017 року уклала шлюб із ОСОБА_10 , та після державної реєстрації шлюбу змінила прізвище на « ОСОБА_11 ».
Постановою в.о. начальника Славутицького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області від 22 вересня 2017 року за виконавчим листом № 377/227/16-ц, виданим Славутицьким міським судом Київської області, звернуто стягнення на заробітну плату боржника ОСОБА_3 .
Відповідно до довідки Славутицького міського відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 02 вересня 2020 року зазначено, що в даній установі перебуває на виконанні виконавче провадження № 50863072, відкрите 15.04.2016 на підставі виконавчого листа. Виданого Славутицьким міським судом Київської області 17.06.2016 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1\4 частки всіх видів його доходів щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.03.2016 і до досягнення дитиною повноліття. Заборгованість по сплаті аліментів станом на 01.09.2020 відсутня, аліменти відраховуються щомісяця із заробітної плати.
Довідкою про доходи відокремленого підрозділу «Атомремонтсервіс» ДП НАЕК «Енергоатом», виданої 22 жовтня 2020 року, зазначено, що загальна сума утриманих з ОСОБА_3 аліментів за період з 01.10.2019 по 30.09.2020 становить 103 346, 58 грн.
Рішенням виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області № 449 від 15 жовтня 2020 року вирішено визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з батьком ОСОБА_3 за місцем його проживання.
Довідкою управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради, виданої 22 жовтня 2020 року зазначено, що за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані наступні особи: 1. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з датою реєстрації від 12.06.2020; 2. ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з датою реєстрації з 12.06.2020; 3. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з датою реєстрації від 22.10.2020.
Довідкою управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради, виданої 14 грудня 2020 року зазначено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована з 02.12.2005 за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до інформації соціально-психологічної служби про ученицю 7-А класу Славутицької загальноосвітньої шкоди І-ІІІ ступенів № 4 Славутицької міської ради Київської області, наданої фактично соціальним педагогом даного навчального закладу ОСОБА_14 28.12.2020, зазначено, що у телефонному режимі у вересні-жовтні до неї звернулися працівники ЦСССДМ із запитом, яку вона може надати інформацію про ученицю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Соціальний педагог у телефонній розмові відповіла, що дівчинка проживає то з мамою, ОСОБА_2 , то з батьком, ОСОБА_3 . Після неодноразової розмови з дитиною, класним керівником було помічено, що ОСОБА_15 живе там, де їй «зручно» на даний час, а саме маніпулює батьками, пристосовується до ситуації, вміло використовує конфлікт між батьками на свою користь.
Згідно з актом № 01-22/60 обстеження умов проживання від 21.09.2020. складеного службою у справах дітей виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області, у результаті обстеження комісія визнала умови проживання за адресою: АДРЕСА_2 задовільними. Для дитини ОСОБА_3 створені усі умови для проживання, розвитку та виховання. Можливе визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_16 з батьком ОСОБА_3 .
Відповідно до відповіді на звернення ОСОБА_17 та ОСОБА_18 від служби у справах дітей виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області, датованому 09 жовтня 2020 року, на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Славутицької міської ради від 08.10.2020 розглянуто звернення ОСОБА_19 з документами до нього від 10.09.2020 та пояснення ОСОБА_2 від 18.09.2020, враховуючи думку малолітньої дитини ОСОБА_4 , на засіданні ухвалили: визначити, за попередньою домовленістю між батьками ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із батьком ОСОБА_3 , за місцем його проживання.
Палацом дітей та молоді Славутицької міської ради київської області 28 грудня 2020 року видано довідку про те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно займається в гуртках «Шоу-dance» та «Славутич-Стар» вказаного закладу з 05.03.2018 та 15.09.2020 відповідно, і по теперішній час.
Управлінням адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, 24 грудня 2020 року видано довідку, відповідно до якої, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані наступні особи: 1. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з датою реєстрації від 02.12.2005; 2. ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . З датою реєстрації від 02.12.2005; 3. ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , з датою реєстрації від 02.12.2005; 4. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , з датою реєстрації від 22.04.2019.
Начальником ЦСЄ 24.12.2020 року видано позитивну виробничу характеристику на ОСОБА_2 .
Довідкою, виданою 24 грудня 2020 року Комунальним некомерційним підприємством «Славутицька міська лікарня» Славутицької міської ради, зазначено, що ОСОБА_22 на обліку у лікаря терапевта даного лікувального закладу не перебуває та є практично здоровою.
Відповідно до довідки про доходи № 666 від 24.12.2020, виданої Державним спеціалізованим підприємством «Чорнобильська АЕС», зазначено, що ОСОБА_10 , працює начальником цеху на даному підприємстві та загальна сума доходу за період з 01.07.2020 по 31.12.2020 складає 284 598, 18 грн.
Відповідно до довідки про доходи № 44 від 17 березня 2021 року. виданої відокремленим підрозділом «Атомремонтсервіс» ДП «НАЕК «Енергоатом», ОСОБА_3 , працює на даному підприємстві та з нього утримано аліменти за період з 01.09.2020 по 28.02.2021 в розмірі 66 268, 31 грн.
Згідно з даними Першого Всеукраїнського Бюро Кредитних Історій, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , мала 16 кредитних угод, з яких 5 є відкритими, інші - закритими, у тому числі достроково.
Рішенням виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області № 153 від 07.04.2021, погоджено висновок органу опіки та піклування вказаного виконавчого комітету щодо визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 і надання його до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області. Відповідно до даного висновку, орган опіки та піклування виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області вважає за доцільне визначення місця проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з ОСОБА_3 за місцем його проживання.
Вказаним висновком описано умови проживання малолітньої ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , як у родині батька так і в родині матері та з`ясовано думку останньої з приводу того, в якій родині їй хочеться проживати. Зокрема, висновком органу опіки та піклування встановлено, що під час відвідування родини, в якій проживає батько малолітньої встановлено, що стосунки доброзичливі, дружні. Зі слів ОСОБА_15 , їй комфортно проживати разом із батьком та його дружиною ОСОБА_23 . Спостерігається щирість, повага між членами родини. Дитина бажає мешкати разом із батьком , відверто говорить, що її люблять. Комісійно встановлено, що стосунки між батьками та дитиною з питань поведінки, утримання ОСОБА_15 не урегульовані. ОСОБА_24 не знаходять порозуміння у питаннях виховання, поведінки, утримання, стану здоров`я малолітньої дитини ОСОБА_4 . Зі слів матері, ІНФОРМАЦІЯ_11 , дочку привіз батько, одяг, взуття, дитини не відповідає сезону. Зі слів матері, донька говорить їй неправду, не прислуховується до її порад та вимог, а слухає батька та його родичів. У досить емоційній бесіді, іноді стримуючи сльози, дівчинка у свою чергу спростовувала, що її ніхто не налаштовує проти матері, батько за нею доглядає належним чином. На запитання, які стосунки у неї із чоловіком матері ОСОБА_25 , ОСОБА_15 відповіла, що нейтральні, спільних інтересів, захоплень, у тому числі, ведення домашніх господарсько-побутових справ у них немає, вона не бажає виїжджати та проводити спільний відпочинок у заміському будинку. Провівши обстеження умов проживання батьків, бесіду окремо з кожним з них та дитиною, комісійно встановлено, що емоційно-психологічний стан дитини з присутніми позитивними емоціями переважає в оточенні родини ОСОБА_3 .
Задовольняючи первісні позовні вимоги та відмовляючи у зустрічних, суд першої інстанції вірно керувався вимогами статті 141 Сімейного кодексу України - про те, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.
Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України (далі СК України), батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; зобов`язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.
Згідно з вимогами статті 160 Сімейного кодексу України - місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.
Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.
Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.
Відповідно до вимог статті 161 Сімейного кодексу України - якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.
Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно з вимогами статті 171 Сімейного кодексу України - дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї.
Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном.
Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.
Згідно з вимогами статті 179 Сімейного кодексу України - аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.
Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.
Кожна сторона, згідно з вимогами частини першої статті 81 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Приймаючи до уваги те, що відповідно до висновку органу опіки та піклування, погодженого рішенням виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, щодо доцільності визначення місця проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з ОСОБА_3 за місцем його проживання, та враховуючи думку малолітньої дитини ОСОБА_4 з приводу висловленого нею стійкого бажання проживати саме з батьком, суд першої інстанції обґрунтовано вважав за доцільне відмовити в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 щодо визначення місця проживання дитини з матір`ю, оскільки проживання дитини з батьком буде відповідати якнайкращим інтересам дитини. Крім того, рішенням виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області № 449 від 15 жовтня 2020 року визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з батьком ОСОБА_3 за місцем його проживання. Вказане рішення на момент розгляду справи є чинним, даних щодо скасування матеріали цивільної справи не містять.
За таких обставин, враховуючи тривалий час проживання дитини з батьком, бажання останньої проживати саме з ним, суд першої інстанції обґрунтовано вважав за доцільне задовольнити первісний позов останнього про припинення стягнення з нього аліментів на користь матері малолітньої дитини, так як він повністю утримує свою дитину, яка проживає з ним, окремо від матері, а аліменти на утримання дитини, є виключно власністю останньої, а не її матері, яка більше року з дитиною не проживає.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують у повній мірі досліджені судом першої інстанції.
Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст.  375, 381, 382 ЦПК України, суд, - 
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 листопада 2021 року - залишити без задоволення.  
Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 листопада 2021 року - залишити без змін.   
Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.
 
Головуючий:                                        Судді: