КИЇВСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
03110, м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а, e-mail: inbox@kia.court.gov.ua

Єдиний унікальний номер справи № 761/13822/21                            Головуючий у суді першої інстанції - Сіромашенко Н.В. 
Номер провадження № 22-ц/824/6863/2022                                      Доповідач в суді апеляційної інстанції - Яворський М.А.
 
ПОСТАНОВА
   ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 серпня 2022 року                                                                                           м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді:           Яворського М.А.,
суддів:                               Кашперської Т.Ц., Фінагеєва В.О.,
за участю секретаря  - Владімірової О.К.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 22 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрпошта» про зобов`язання вчинити дії, -
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Акціонерного товариства «Укрпошта» про зобов`язання вчинити дії та просив зобов`язати відповідача забезпечити доступ до послуг поштового зв`язку, що надаються, через надання додаткової платної послуги шляхом створення можливості направлення документа поштового листа в електронному вигляді, покласти роздруківку, вкладення, заповнення та відправлення поштових конвертів на співробітників АТ «Укрпошта» за додаткову плату, включену в тарифікацію додаткової платної послуги; та зобов`язати АТ «Укрпошта» розробити умови і тарифікацію додаткових платних послуг для надання додаткових платних послуг згідно з вищевикладеним для всіх громадян України у яких фізично не має можливості самостійного прибуття до поштового відділення для відправлення поштових листів, для забезпечення доступу до послуг поштового зв`язку на рівні з усіма громадянами України.
Свої вимоги позивач мотивував тим, що АТ «Укрпошта» - це найбільш відома в Україні організація, яка надає послуги поштового зв`язку. Існує 2 способи відправки простих листів: через поштове відділення та через Інтернет з використанням послуги електронне повідомлення. Електронне повідомлення це послуга, що дозволяє скласти лист в електронному вигляді і направити одержувачу. 
Разом з тим, ОСОБА_1 вказував, що ця послуга має обмеження: текст листа повинен бути не більше, ніж 300 символів; електронне повідомлення не є звичайним поштовим відправленням.
Позивач зазначав, що він займається правовою і політичною діяльністю і у нього існують потреби відправки великої кількості рекомендованих листів не тільки по Україні, а і до іноземних держав. Також він є інвалідом І групи по зору, він повністю сліпий. 
Відтак, для відправлення листів йому потрібна допомога сторонніх осіб. 
Вказував, що він звертався до відповідача з проханням розглянути можливість надання за додаткову плату послуги електронного оформлення листів, коли лист роздруковується на принтері та запечатується в конверт співробітниками АТ «Укрпошта». Таку можливість просив розглянути для всіх громадян.
15 грудня 2020 року йому була надана відповідь, в якій зазначено, що участь працівників АТ «Укрпошти» у роздруківці та вкладенні у конверт листів неможлива та порушує гарантовану законодавством право на таємницю листування.
Враховуючи, що позивачу необхідно звертатись до органів державної влади, посадових осіб, установ, підприємств, організацій, не тільки в Україні, але й іноземних держав, а надсилання електронних звернень не завжди можливо, а йому необхідно нарівні з усіма іншими громадянами України мати доступ до послуг поштового зв`язку, останній був змушений звернутись до суду з даним позовом.
Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 22 грудня 2021 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, відповідно до якої вважає помилковим твердження суду, що задоволення його позовних вимог призведе до втручання у господарську діяльність відповідача.
Апелянт повторно наголошує, що він є особою з інвалідністю та для отримання поштових послуг йому необхідно роздруковувати листи та з`являтись до поштового відділення, у зв`язку із чим потрібна також допомога супроводжуючого. 
ОСОБА_1 вважає, що на його заяву відповідач був зобов`язаний забезпечити йому доступ до поштових послуг, рівний доступ до яких передбачений законодавством.
Враховуючи викладене, апелянт просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове.
09 червня 2022 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив від АТ «Укрпошта», відповідно до якого не погоджується із доводами апеляційної скарги, вважає рішення суду першої інстанції законним, обґрунтованим та таким, що відповідає нормам матеріального, процесуального права і фактичним обставинам справи, а тому відповідач просить залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
У відзиві вказує, що АТ «Укрпошта» здійснює надання послуг поштового зв`язку та відповідно до ч. 2 п. 7 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05 березня 2009 року оператори поштового зв`язку самостійно визначають перелік послуг поштового зв`язку, що надаються ними з урахуванням попиту користувачів, державних замовлень. 
Також, п. 9 вказаних правил визначено, що національний оператор поштового зв`язку забезпечує надання універсальних послуг поштового зв`язку на всій території України, до яких належать послуги з пересилання: поштових карток, листів, бандеролей, відправлень для сліпих - простих та рекомендованих; посилок без оголошеної цінності масою до 10 кг.
Враховуючи вказане, відповідач посилається на те, що послуги, яких вимагає позивач не відносяться до універсальних послуг поштового зв`язку, а відтак у відповідача відсутній обов`язок щодо роздруківки, вкладення, заповнення та відправлення поштових конвертів за додаткову плату, включену в тарифікацію додаткової платної послуги.
 Відповідач вважає, що вирішення будь-яких питань щодо необхідності, доцільності, правильності запровадження змін та введення додаткових платних послуг є виключно повноваженнями самого відповідача.
Апелянт у справі ОСОБА_1 на апеляційний розгляд справи не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с.111).  
При апеляційному перегляді справи представник відповідача у справі АТ «Укрпошта» Висоцький Р.В. заперечив щодо доводів, викладених в апеляційній скарзі, та просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, як таке що ухвалено з дотриманням норм матеріального права та  процесуального законодавства.  
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача у справі, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, суд першої інстанції при розгляді вказаної справи встановив, що  ОСОБА_1 є інвалідом І групи по зору з дитинства безстроково, що підтверджується копією довідки  до акту огляду медико-соціальної експертної комісії (а.с.7).
Листом від 15.12.2020 № 33-Р-11545 за підписом генерального директора АТ «Укрпошта» на звернення ОСОБА_1 щодо можливості розширення послуг «Електронне повідомлення» надана відповідь, якою повідомлено останнього про неможливість участі працівників Укрпошти у роздруківці та вкладанні повідомлень у конверт та роз`яснено яким чином надаються послуги поштового зв`язку - електронне повідомлення та його вартість.
У зв`язку з цим, позивач просить в судовому порядку зобов`язати АТ «Укрпошта» впровадити додаткові послуги при пересиланні електронних повідомлень.
Вирішуючи вказаний спір та відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що зобов`язання відповідача надавати додаткову платну послугу шляхом створення можливості направлення документа поштового листа в електронному вигляді, покладення роздруківки, вкладення, заповнення та відправлення поштових конвертів на співробітників АТ «Укрпошта» за додаткову плату, включену в тарифікацію додаткової платної послуги, та зобов`язання АТ «Укрпошта» розробити умови і тарифікацію додаткових платних послуг, суперечить ст. 16 ЦК України та є втручанням в господарську діяльність товариства.
Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Згідно ч.ч.1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову  відповідає з огляду на наступне.
Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України №875-ХІІ від 21.03.1991 «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» (далі - Закон №875), Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про поштовий зв`язок», Правилами надання послуг поштового зв`язку, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270.
Статтею 31 Конституції України, визначено, що кожному гарантується таємниця листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції. Винятки можуть бути встановлені лише судом у випадках, передбачених законом, з метою запобігти злочинові чи з`ясувати істину під час розслідування кримінальної справи, якщо іншими способами одержати інформацію неможливо.
Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 875-XIIособи з інвалідністю в Україні володіють усією повнотою соціально-економічних, політичних, особистих прав і свобод, закріплених Конституцією України, законами України та міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Статтею 2 Закону №875-ХІІ визначено, що особою з інвалідністю є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист. Дискримінація за ознакою інвалідності забороняється.
Стаття 4 Закону № 875-ХІІпередбачає, що діяльність держави щодо осіб з інвалідністю виявляється у створенні правових, економічних, політичних, соціальних, психологічних та інших умов для забезпечення їхніх прав і можливостей нарівні з іншими громадянами для участі в суспільному житті та полягає у: виявленні, усуненні перепон і бар`єрів, що перешкоджають забезпеченню прав і задоволенню потреб, у тому числі стосовно доступу до об`єктів громадського та цивільного призначення, благоустрою, транспортної інфраструктури, дорожнього сервісу (далі - об`єкти фізичного оточення), транспорту, інформації та зв`язку, а також з урахуванням індивідуальних можливостей, здібностей та інтересів - до освіти, праці, культури, фізичної культури і спорту; охороні здоров`я; соціальному захисті; забезпеченні виконання індивідуальної програми реабілітації осіб з інвалідністю; наданні пристосованого житла; сприянні громадській діяльності.
Соціальний захист осіб з інвалідністю є складовою діяльності держави щодо забезпечення прав і можливостей осіб з інвалідністю нарівні з іншими громадянами та полягає у наданні пенсії, державної допомоги, компенсаційних та інших виплат, пільг, соціальних послуг, здійсненні реабілітаційних заходів, встановленні опіки (піклування) або забезпеченні стороннього догляду.
Відповідно до ст. 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до п. 3 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» виконавець - це суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги.
Відповідно до п. 17 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», послугою вважається діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Договором є усний чи письмовий правочин укладений між споживачем і виконавцем. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами (розрахунковий документ).
Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Пунктом 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на належну якість продукції та обслуговування. Пунктом 6 частини 1 статті 4 цього Закону передбачено право споживачів на звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав.
Відповідач АТ «Укрпошта», як український національний поштовий оператор, здійснює свою діяльність відповідно до національного законодавства України, Закону України «Про поштовий зв`язок», Правил надання послуг поштового зв`язку, Порядку та умов надання послуг з пересилання міжнародних поштових відправлень, Всесвітньої поштової конвенції, яка ратифікована Україною.
Закон України «Про поштовий зв`язок» визначає правові, соціально-економічні та організаційні основи діяльності у сфері надання послуг поштового зв`язку, а також регулює відносини між органами державної влади та органами місцевого самоврядування, операторами поштового зв`язку і користувачами їх послуг.
Основними засадами діяльності у сфері надання послуг поштового зв`язку на підставі статті 3 Закону України «Про поштовий зв`язок» є, зокрема, захист інтересів користувачів, забезпечення надання послуг поштового зв`язку встановленого рівня якості, доступність до ринку послуг поштового зв`язку.
Статтею 6 Закону України «Про поштовий зв`язок» визначено, що таємниця поштових відправлень, у тому числі листування та іншої письмової кореспонденції, електронних повідомлень, що пересилаються (передаються) засобами зв`язку, гарантується Конституцією та законодавством України. Оператори вживають організаційно-технічних заходів щодо захисту інформації згідно із законодавством України. Виїмка та огляд письмової кореспонденції, вкладень в інших поштових відправленнях, одержання будь-яких довідок щодо них заборонено, крім випадків, визначених законом.
Відповідно до статті 13 Закону України «Про поштовий зв`язок» оператори надають користувачам послуги поштового зв`язку відповідно до законодавства України та провадять іншу підприємницьку діяльність в установленому законом порядку.
Згідно із статтею 15 Закону України «Про поштовий зв`язок» Національний оператор, яким є Акціонерне товариство «Укрпошта» (розпорядження Кабінету Міністрів України від 10 січня 2002 року № 10-р «Про національного оператора поштового зв`язку»), забезпечує надання на всій території України універсальних послуг поштового зв`язку за переліком.
Відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку» від 05 березня 2009 року № 270 (далі - Правила),відправлення електронної пошти - повідомлення, що подається для пересилання на паперовому або електронному носії інформації, передається з використанням інформаційно-комунікаційних технологій і доставляється/вручається одержувачу відтвореним на паперовому або електронному носії інформації. Відправлення електронної пошти, відтворене на паперовому носії інформації, доставляється/вручається одержувачу упакованим як письмова кореспонденція.
Таким чином вище вказаними нормативними актами врегульовано порядок надання послуг поштового зв`язку та діяльності АТ «Укрпошти» як національного оператора поштового зв`язку, а також закріплено гарантії дотримання таємниці  поштових відправлень, що передбачено ст.31 Конституції України та ст. 6 Закону України «Про поштовий зв`язок».
Суд першої інстанції, вирішуючи вказаний спір дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині покладення на відповідача обов`язку розробити умови і тарифікацію додаткових платних послуг для надання додаткових платних послуг  щодо роздруківки, вкладення, заповнення та відправлення поштових конвертів на співробітників АТ «Укрпошта» за додаткову плату, включену в тарифікацію додаткової платної послуги, оскільки вказане суперечить нормам матеріального права, гарантіям закріплених в Конституції України,  а також правовим принципам діяльності АТ «Укрпошта».
Так, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України «Про національного оператора поштового зв`язку» від 10 січня 2002 року N 10-р. Акціонерне товариство «Укрпошта» визначено національним оператором поштового зв`язку.
АТ «Укрпошта» здійснює господарську та інші види діяльності не заборонені законом відповідно до Статуту АТ «Укрпошта» (далі - Статут).
Згідно розділу 2 Статуту, затвердженого наказом Міністерства інфраструктури України від 22.06.2021 № 333, метою діяльності АТ «Укрпошта» є одержання прибутку від здійснення господарської діяльності. Товариство здійснює надання послуг поштового зв`язку, зокрема універсальних послуг поштового зв`язку, на всій території України, з метою повного задоволення потреб користувачів у послугах поштового зв`язку та забезпечення ефективного розвитку єдиної національної мережі поштового зв`язку України.
Відповідно до п. 2.2 Статуту предметом діяльності Товариства, зокрема, є: діяльність національної пошти: забезпечення надання універсальних послуг поштового зв`язку на всій території України, перелік яких затверджується Кабінетом Міністрів України; видання, введення в обіг та організація розповсюдження знаків поштової оплати, до яких належать поштові марки, блоки, марковані конверти та картки, а також виведення їх з обігу; інші послуги поштового зв`язку, зокрема пересилання внутрішніх та міжнародних поштових відправлень; пересилання «Товари поштою»; пересилання згрупованих поштових відправлень з позначкою «Консигнація»; пересилання відправлень «EMS» та інші.
Пунктом 3.7 Статуту визначено, що Товариство діє на принципах повної господарської самостійності та самоокупності, несе відповідальність за наслідки своєї господарської діяльності та виконання зобов`язань. Фінансово-господарська діяльність Товариства здійснюється відповідно до фінансового плану, який складається та затверджується згідно із законодавством та цим Статутом.
Доводи апелянта щодо того, що відмова у задоволенні вказаного позову є порушенням його прав як особи з інвалідністю, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки вказані права позивача забезпечуються державою у відповідності до норм  Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні». 
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції та не  мають наслідком його скасування. 
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення  Шевченківського районного суду міста Києва від 22 грудня 2021 року залишити без змін. 
  Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду.
 
Головуючий суддя :                                                               М.А.Яворський  
          Судді:                                                                                      Т.Ц.Кашперська                                                                                                  В.О.Фінагеєв