П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

10 серпня 2022 р.	м.Одеса	Справа № 814/1254/18	
Головуючий в 1 інстанції: Лісовська Н. В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді – Коваля М.П.,
                   суддів   – Семенюка Г.В.,
                                 – Шляхтицького О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 червня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання провести перерахунок грошового забезпечення,- 

В С Т А Н О В И В:

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання провести перерахунок грошового забезпечення. 
Рішенням Миколаївського окружного  адміністративного  суду від 17 липня 2018 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо не включення для опрацювання під час перерахунку пенсії ОСОБА_2 з 29.12.2017 року додаткових видів грошового забезпечення, а саме: грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести перерахунок грошового забезпечення для призначення пенсії ОСОБА_2 з 29.12.2017 року з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, а саме: грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань. В решті позовних вимог відмовлено.
В подальшому, ухвалою Миколаївського окружного  адміністративного  суду від 08 жовтня 2018 року, внесено виправлення у пункти другий та третій резолютивної частини рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17.07.2018 року у справі № 814/1254/18, замінивши помилково зазначені по батькові позивача " ОСОБА_3 " на вірні - " ОСОБА_4 ".
Ухвалою Миколаївського окружного  адміністративного  суду від 14 листопада 2018 року роз`яснено зміст рішення Миколаївського окружного адміністративного суду 17 липня 2018 року по справі № 814/1254/18, зазначивши, що зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести перерахунок грошового забезпечення для призначення пенсії ОСОБА_1 з 29.12.2017 р. з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, а саме: грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, передбачає безумовну виплату нарахованих сум пенсії з 29.12.2017 року.
21.08.2020 року позивач звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення. В обґрунтування вказаної заяви позивачем було зазначено, що рішення Миколаївського окружного адміністративного суду 17 липня 2018 року по справі № 814/1254/18 відповідачем виконано не було, що зумовлює необхідність встановлення судового контролю за виконанням вказаного рішення.
Ухвалою Миколаївського окружного  адміністративного  суду від 21 жовтня 2020 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду відмовлено.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від  16 грудня 2020 року ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2020 року скасовано та прийнято нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду задоволено. Встановлено судовий контроль за виконанням рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 липня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання провести перерахунок грошового забезпечення.
Ухвалою Миколаївського окружного  адміністративного  суду від 05 лютого 2021 року було встановлено новий строк подання звіту про виконання рішення суду.
Ухвалою Миколаївського окружного  адміністративного  суду від 19 травня 2021 року було встановлено новий строк подання звіту про виконання рішення суду.
Ухвалою Миколаївського окружного  адміністративного  суду від 11 листопада 2021 року, залишеною без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від  09 грудня 2021 року було накладено на начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області ОСОБА_5 штраф у розмірі 47580,00 грн. за невиконання рішення суду по справі № 814/1254/18. Половину суми штрафу стягнуто на користь ОСОБА_1 , іншу половину штрафу стягнуто на користь Державного бюджету України.
Ухвалою Миколаївського окружного  адміністративного  суду від 23 травня 2022 року було зобов`язано відповідача у строк до 01 липня 2022 року подати до Миколаївського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення суду.
Ухвалою Миколаївського окружного  адміністративного  суду від 09 червня 2022 року прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду 17 липня 2018 року по справі № 814/1254/18 як доказ виконання вказаного рішення.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій вважає, що оскаржувана ухвала судом першої інстанції прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, тому просить суд скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким встановити судовий контроль за виконанням рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17.07.2018 року у справі №814/1254/1, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області виконати обов`язок виконати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17.07.2018 року у справі №814/1254/18, а також зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області подати у встановлений судом строк звіт про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17.07.2018 року у справі №814/1254/18.
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що пояснення відповідача щодо невиплати різниці пенсії в розмірі 5 075,14 грн. та зменшення пенсійних виплат з 9 207,95 грн. до 6 739,00 грн. наявністю нового нормативно-правового акта постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», дія якої починається з 01.01.2018 року, не може бути правовою підставою для невиконання рішення суду по даній справі. Апелянт вважає, що на даний час рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17.07.2018 року у справі №814/1254/18 боржником - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області не виконано, а саме не з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, а саме: грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, у розмірі 5075,14 грн.
Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Приймаючи звіт суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем рішення суду виконано, оскільки рішення від 24.01.2022 р. № 6/03-07р, яким скасовано перерахунок пенсії позивача на суму 5075,14 грн., не було предметом розгляду даної справи, є нескасованим, а сума перерахунку 60,66 грн. позивачу виплачена.
Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його зробленим із порушенням вимог матеріального та процесуального права з огляду на наступне.
Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Положеннями ст. 129-1 Конституції України закріплено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Конституційний Суд України, розглядаючи справу № 1-7/2013 у рішенні від 26.06.2013, зазначив про те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 р. № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 р. № 11-рп/2012).
Конституційний Суд України зазначив, що бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (п. 43).
Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.
Відповідно до ч. 2-3 ст. 14 КАС України постанови і ухвали суду в адміністративній справі, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.
Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Таким чином, у відповідності до зазначених правових норм, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17.07.2018 року у справі № 814/1254/18 є обов`язковим до виконання на всій території України.
Судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.
Статтею 382 КАС України передбачено судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах.
Відповідно до частин 1 та 2 вказаної статті суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З аналізу викладених норм вбачається, що судовий контроль за виконанням судових рішень здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту про виконання судового рішення, а в разі неподання такого звіту – встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що у разі якщо під час розгляду звіту суб`єкта владних повноважень судом вбачається, що рішення суду виконане, суд своєю ухвалою приймає звіт суб`єкта владних повноважень. 
При цьому колегія суддів наголошує, що з урахуванням мети та засад інституту судового контролю, у разі встановлення судового контролю у межах адміністративної справи, прийняття звіту суб`єкта владних повноважень можливе лише у випадку повного та безумовного виконання судового рішення. 
У випадку, якщо суд вбачає, що рішення суду не виконане, суд має процесуальну можливість або накласти штраф, або встановити новий строк подання звіту. Прийняття у такому випадку звіту суб`єкта владних повноважень, за умови відсутності факту виконання судового рішення в повному обсязі, жодним чином не сприяє виконанню судового рішення та фактично мотивує суб`єкта владних повноважень на подальше невиконання судового рішення.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Миколаївського окружного  адміністративного  суду від 17 липня 2018 року було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести перерахунок грошового забезпечення для призначення пенсії ОСОБА_2 з 29.12.2017 року з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, а саме: грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань. 
Ухвалою Миколаївського окружного  адміністративного  суду від 14 листопада 2018 року роз`яснено зміст рішення Миколаївського окружного адміністративного суду 17 липня 2018 року по справі № 814/1254/18, зазначивши, що зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести перерахунок грошового забезпечення для призначення пенсії ОСОБА_1 з 29.12.2017 р. з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, а саме: грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, передбачає безумовну виплату нарахованих сум пенсії з 29.12.2017 року.
Як встановлено судом, 16.08.2018 року на виконання рішення суду від 17.07.2018 відповідачем здійснено перерахунок розміру пенсії позивача з 29.12.2017 відповідно до покладених судом зобов`язань, що підтверджується протоколом про перерахунок пенсії, розмір пенсії склав 9207,95 грн. (розрахунок розміру пенсії здійснювався із урахуванням складових грошового забезпечення, що були визначені на день призначення пенсії, тобто на 29.12.2017). Загальний розмір доплати різниці пенсії позивачу складав 5075,14 грн.
При цьому, як вбачається з матеріалів справи, перерахована на підставі рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 липня 2018 року по справі                     № 814/1254/18 пенсія була виплачена позивачу не в повному обсязі, що сторонами по справі не заперечується.
Правомірність невиплати перерахованої суми пенсії в повному обсязі пенсійний орган обґрунтовує прийняттям Постанови № 103, якою було визначено, що перерахунок та виплата перерахованих відповідно до цієї постанови пенсій здійснюється з 01.01.2018 року, і  на думку відповідача внесено зміни до норм законодавства, якими керувався суд при винесенні рішення. За викладених вище обставин та, як вказує апелянт, керуючись рекомендаціями Пенсійного фонду України, відповідачем у травні 2020 року переглянуто пенсійну справу позивача та встановлено розмір пенсії з 01.06.2020 року у сумі 6739,00 грн., а розмір доплати різниці пенсії склав 60,66 грн.
Водночас, колегія суддів вважає зазначені доводи відповідача безпідставними та такими, що не свідчать про факт виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 липня 2018 року по справі № 814/1254/18 в повному обсязі з огляду на наступне.
За частинами першою, другою та четвертою статті 63 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-XII) перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Частина вісімнадцята статті 43 Закону № 2262-ХІІ встановлює, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.
Відповідно до частини третьої статті 51 згаданого Закону перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Пунктом 1 Порядку № 45 передбачено, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.
Пунктом 1 постанови № 103 відповідно до частини четвертої статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» постановлено: перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон) до 01 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01 березня 2018 року відповідно до Постанови № 704.
Таким чином,  пунктами 1, 2 Постанови № 103 Кабінет Міністрів України фактично зменшив розмір доплат до пенсій, за результатами перерахунку у 2018 році.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 року у справі № 826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 року, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року № 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Зобов`язано Кабінет Міністрів України невідкладно після набрання рішенням суду законної сили опублікувати резолютивну частину рішення суду про визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним в окремій його частині у виданні, в якому було офіційно оприлюднено нормативно-правовий акт. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 року набрало законної сили 05.03.2019 року.
У свою чергу, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1 (далі - Порядок №3-1).
Відповідно до п. 23 Порядку №3-1 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону. 
Згідно п. 24 Порядку №3-1 про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.
Водночас, матеріали справи не містять жодних документів, зокрема довідок уповноважених органів, які б свідчили про наявність підстав для перерахунку пенсії позивача у травні 2020 року.
Так, підставою для вказаного перерахунку вказано постанова Кабінету Міністрів України №704 та пункт 1 Постанови №103, який в свою чергу на момент проведення перерахунку був визнаний нечинним судовим рішення по справі № 826/3858/18, яке набрало законної сили.
Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, що у рішенні Миколаївського окружного  адміністративного  суду від 17 липня 2018 року не було визначено кінцевої дати періоду, за який слід здійснити перерахунок пенсії, а тому така виплата продовжуються до внесення змін до норм законодавства, якими керувався суд при винесенні рішення, або до зміни умов пенсійного забезпечення одержувача, оскільки з моменту набрання законної сили вказаним судовим рішенням до перерахунку пенсії позивача у травні 2020 року, Кабінетом Міністрів України  жодних рішень відповідно до вимог статті 63 Закону  N 2262-XII для проведення перерахунку пенсії, призначених до вказаного Закону, не приймалося.
Більш того, за приписами частини четвертої статті 63 Закону №2262-XII у разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій. Водночас, при проведенні перерахунку пенсії на виконання рішення суду 16.08.2018 року встановлений розмір пенсії складає 9 207,95 грн. та рішенням від 01.06.2020 (на виконання постанови Кабінету Міністрів України № 704) розмір пенсії зменшено позивачу до 6739,00 грн., що є суттєвим погіршенням соціального захисту позивача та порушенням приписів ч. 4 Закону №2262-XII.
Окремо колегія суддів звертає увагу, що положеннями пункту 4 Постанови №103 було чітко врегульовано, що у разі коли внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією постановою, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію згідно із Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій. Таким чином, положення Постанови №103  взагалі не могли бути застосовані для перерахунку пенсії позивача, оскільки внаслідок такого перерахунку розмір пенсії зменшився. При цьому, не надаючи правової оцінки рішенню пенсійного органу від 24.01.2022 р. № 6/03-07р про скасування перерахунку пенсії за вислугу років, проведеного на виконання рішення суду від 17.07.2018 р. по справі №814/1254/18, суд наголошує, що вказані обставини жодним чином не свідчать про факт виконання рішення суду.
Крім того, відповідно до правової позиції стосовно застосування положень Постанови №103, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 червня 2022 року (справа № 520/2098/19), суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи, тобто згідно з правовою позицією Верховного Суду такі правові акти (як закони, так і підзаконні акти) не можуть застосовуватися навіть у випадках, коли вони є чинними (постанови від 12.03.2019 у справі №913/204/18, від 10.03.2020 у справі № 160/1088/19).
За таких обставин, колегія суддів констатує, що рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 липня 2018 року по справі № 814/1254/18 в повному обсязі виконане не було, що свідчить про наявність правових підстав для відмови у прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 липня 2018 року по справі № 814/1254/18 та встановлення нового строку для подання такого звіту.
Водночас, колегія суддів зазначає, що у межах даної справи відсутні правові підстави для встановлення судового контролю, оскільки вказаний контроль вже було встановлено постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від  16 грудня 2020 року. Крім того, відсутні також підстави для окремого зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області виконати обов`язок виконати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17.07.2018 року у справі №814/1254/18, оскільки таке зобов`язання вже покладено на відповідача в силу вимог Конституції та законів України.
Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції про прийняття звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду та прийняття нового судового рішення.

Керуючись ст.ст. 292, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 382 КАС України, суд,-          

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 червня 2022 року – задовольнити частково. 
Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 червня 2022 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання провести перерахунок грошового забезпечення – скасувати, та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про виконання рішення Миколаївського окружного  адміністративного  суду від 17 липня 2018 року по справі №814/1254/18.
Встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Миколаївській області новий строк подання звіту про виконання рішення Миколаївського окружного  адміністративного  суду від 17 липня 2018 року по справі №814/1254/18.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області у строк протягом 30 днів з моменту отримання даної ухвали подати до Миколаївського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Миколаївського окружного  адміністративного  суду від 17 липня 2018 року по справі №814/1254/18.
У задоволенні решти вимог апеляційної скарги – відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:                                                              М.П. Коваль

Суддя:                                                                                     Г.В. Семенюк

         Суддя:                                                                                    О.І. Шляхтицький