УХВАЛА

27 квітня 2022 року 
м. Київ

Справа № 910/17303/18 

Провадження № 1508/2022

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду: Пєскова В.Г.,

перевіривши матеріали касаційної скарги ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіон Транс Плюс" Сиволобова Максима Марковича
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.01.2022
у складі колегії суддів: Сотнікова  С.В. (головуючий), Грека Б.М., Отрюха Б.В.,
за заявою  ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіон транс плюс" арбітражного керуючого Сиволобова М.М. 
про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у зв`язку із доведенням до банкрутства 
у справі № 910/17303/18
за заявою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк" 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіон транс плюс" 
про банкрутство,

В С Т А Н О В И В:

Господарським судом міста Києва розглядається справа № 910/17303/18 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіон транс плюс" (далі - ТОВ "Регіон транс плюс"), провадження в якій відкрито ухвалою суду від 16.01.2019, та яка перебуває на стадії ліквідаційної процедури, введеної постановою Господарського суду міста Києва від 08.05.2019. 

Ліквідатором банкрута є арбітражний керуючий Сиволобов М.М. 

У червні 2020 року ліквідатор боржника арбітражний керуючий Сиволобов М.М. звернувся до суду з заявою про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у зв`язку із доведенням його до банкрутства на колишнього керівника та власника ТОВ "Регіон транс плюс" ОСОБА_1.  

21.09.2020 ухвалою Господарського суду міста Києва у справі № 910/17303/18 задоволено заяву ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Сиволобова    М.М.; покладено субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у справі про банкрутство № 910/17303/18 у зв`язку із доведенням його до банкрутства на колишнього керівника та власника ТОВ "Регіон транс плюс" ОСОБА_1; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Регіон транс плюс" 29 484 299,87 грн субсидіарної відповідальності за доведення підприємства до банкрутства.

13.01.2022 постановою Північного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.09.2021 у справі № 910/17303/18 скасовано, прийнято нове рішення, яким відмовлено у задоволенні заяви ліквідатора ТОВ "Регіон транс плюс" арбітражного керуючого Сиволобова М.М. про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у зв`язку із доведенням до банкрутства.

21.02.2022 на електронну адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду ліквідатором ТОВ "Регіон Транс Плюс" арбітражним керуючим Сиволобовим М.М. надіслано касаційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.01.2022, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 21.09.2021 у справі №  910/17303/18  залишити без змін.

Одночасно у касаційній скарзі скаржником заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 13.01.2022 у справі № 910/17303/18.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначену касаційну скаргу передано колегії суддів у складі: головуючого - Пєскова В.Г., суддів: Білоуса В.В., Картере В.І.

Перевіривши матеріали касаційної скарги ліквідатора ТОВ "Регіон Транс Плюс" арбітражного керуючого Сиволобова М.М., Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення касаційної скарги без руху з огляду на таке.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Водночас, статтею 290 ГПК України передбачені вимоги до форми і змісту касаційної скарги.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 290 ГПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Проте, в порушення зазначених вимог, до касаційної скарги ліквідатора ТОВ "Регіон Транс Плюс" арбітражного керуючого Сиволобова М.М. не додано документів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з частиною другою статті 292 ГПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини другої статті 174 ГПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Верховний Суд зазначає, що правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено у Законі України "Про судовий збір".

Частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на момент подання касаційної скарги) встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. 

Відповідно до підпункту 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на момент звернення скаржника з касаційною скаргою), ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно з підпунктом 10 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (станом на момент звернення ліквідатора із заявою - червень 2020 року), ставка судового збору за подання до господарського суду заяви про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника в межах провадження у справі про банкрутство становить 2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2020 становить 2 102 грн.

У цій справі розглядався спір за заявою ліквідатора боржника про покладення субсидіарної відповідальності на засновника та керівника боржника, поданою до суду в червні 2020 року.

Відтак, оскаржуючи до Верховного Суду постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.01.2022 у справі № 910/17303/18, якою відмовлено у задоволенні заяви ліквідатора ТОВ "Регіон транс плюс" арбітражного керуючого Сиволобова М.М. про покладення субсидіарної відповідальності за зобов`язаннями боржника у зв`язку із доведенням до банкрутства на засновника та керівника боржника, скаржнику належало сплатити судовий збір у розмірі 8   408 грн (2 102 * 2 * 200%).

З огляду на викладене касаційна скарга ліквідатора ТОВ "Регіон Транс Плюс" арбітражного керуючого Сиволобова М.М. за вх. № 1508/2022 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.01.2022 у справі №  910/17303/18 підлягає залишенню без руху, з наданням скаржнику строку на усунення недоліків, а саме - надати Суду докази сплати судового збору в сумі 8  408 грн.

З урахуванням недоліків, допущених при підготовці касаційної скарги ліквідатора ТОВ "Регіон Транс Плюс" арбітражного керуючого Сиволобова М.М., що унеможливлюють відкриття касаційного провадження, Суд дійшов висновку про відкладення розгляду клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 13.01.2022 у справі №   910/17303/18.

На підставі викладеного та керуючись статтями 174, 234, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіон Транс Плюс" арбітражного керуючого Сиволобова Максима Марковича за вх. № 1508/2022 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.01.2022 у справі № 910/17303/18 залишити без руху.

2. Надати ліквідатору Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіон Транс Плюс" арбітражному керуючому Сиволобову Максиму Марковичу строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

3. Роз`яснити ліквідатору Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіон Транс Плюс" арбітражному керуючому Сиволобову Максиму Марковичу, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто.

4. Повідомити ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіон Транс Плюс" арбітражного керуючого Сиволобова Максима Марковича про можливість подати процесуальні документи (заяви, клопотання, скарги, відзиви тощо), письмові та електронні докази на електронну адресу суду, поштою, факсом або дистанційними засобами зв`язку, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя Верховного Суду                                                                                В. Пєсков