ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2022 р. 	Справа № 520/14314/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Русанової В.Б. ,  Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОТРАДИЦІЯ" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.11.2021, головуючий суддя І інстанції: Єгупенко В.В., м. Харків,  по справі № 520/14314/21
за позовом                  Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОТРАДИЦІЯ"  
до                  Головного управління ДПС у Харківській області ,                  Головного управління ДПС у Полтавській області                          
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю “АГРОТРАДИЦІЯ” (далі за текстом – позивач, ТОВ “АГРОТРАДИЦІЯ”) звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (далі по тексту – перший відповідач, ГУ ДПС у Харківській області), Головного управління ДПС у Полтавській області (далі по тексту – другий відповідач, ГУ ДПС у Полтавській області), в якому просило суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку № 16370 від 27.04.2021 р.; № 18956 від 18.05.2021 р.; № 3929 від 15.07.2021 р.; № 3974 від 29.07.2021 р. 
- зобов`язати Головне управління ДПС у Полтавській області виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОТРАДИЦІЯ» з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
В обґрунтування позову посилається на протиправність та необґрунтованість винесених відповідачами рішень № 16370 від 27.04.2021, № 18956 від 18.05.2021, № 3929 від 15.07.2021 та № 3974 від 29.07.2021 про віднесення позивача до ризикових платників податку відповідно до п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку, оскільки жодне з них не містить належних мотивувань визнання позивачем таким, що відповідає критеріям риизковості  платника податків. Вказує на те, що після прийняття першого спірного рішення позивач надав пояснення та копії документів, які в повній мірі підтверджують невідповідність ТОВ “АГРОТРАДИЦІЯ” критеріям ризиковості платника податків та реальність здійснення господарських операцій за період з 2020 по 2021 роки, у тому числі з ТОВ "Торговий будинок "НОВААГРО", однак, за наслідками розгляду скарг отримав знов рішення про відповідність критеріям ризиковості, що і зумовило його звернення до суду з цим позовом.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.11.2021 по справі № 520/14314/21 у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОТРАДИЦІЯ» (Полтавська обл., Лохвицький район, м. Лохвиця, вул. Героїв України, 14-А, офіс 22) до Головного управління ДПС у Харківській області (м. Харків, вул. Пушкінська, 46), Головного управління ДПС у Полтавській області (м. Полтава, вул. Європейська, 4) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.
Позивач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, прийняття з порушення норм матеріального права, без з`ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.11.2021 по справі № 520/14314/21, прийняти нове рішення, яким позовні задовольнити в повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована незгодою ТОВ «АГРОТРАДИЦІЯ» з висновком суду першої інстанції про те, що включення суб`єктом владних повноважень до бази даних певної інформації не створює жодних перешкод для діяльності платника, з огляду на те, що позивачем оскаржуються не дії контролюючого органу щодо внесення до Інтегрованої системи результатів засідання комісії, протокол, або будь-яка інша податкова інформація, а конкретні рішення про відповідність позивача критеріям ризиковості, які є актами індивідуальної дії та в силу чинного законодавства та актуальної судової практики підлягають оскарженню в судовому порядку. Наголосив, що спірні рішення безпосередньо породжують для позивача негативні правові наслідки у вигляді зупинення в автоматичному порядку реєстрації всіх без виключення податкових накладних/розрахунків коригування, що фактично позбавляє можливості здійснювати належним чином господарську діяльність платником податків.
Вважає безпідставним посилання на висновки Верховного Суду, які викладені в постановах від 20.11.2019 у справі № 480/4006/18, від 03.03.2020 у справі № 240/3665/19, у справі № 520/5168/19 від 10.07.2020, у справі № 280/1098/19 від 17.07.2020, та були застосовані судом першої інстанції при вирішенні даної справи, оскільки правовідносини у таких справах були врегульовані Порядком зупинення реєстрації податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 117, що на час виникнення спірних правовідносин втратив чинність, в той час як оскаржувані рішення відповідача прийняті відповідно до нового Порядку з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165 (далі – Порядок № 1165), яким, зокрема, передбачена можливість оскарження рішень про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника. Звернув увагу, що з прийняттям нового Порядку № 1165 відбулася зміна правового регулювання питання зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, що знайшло своє підтвердження у постанові Верховного Суду від 16.12.2020 у справі № 340/474/20, в якій зазначено про можливість оскарження платником податків в судовому порядку спірних рішень. У зв`язку з викладеним вважає, що мотивування суду першої інстанції, які покладені в основу рішення, не відповідають дійсності та ґрунтуються на нормативно-правовому акті, що вже втратив чинність.
Також акцентував на тому, що судом першої інстанції не досліджено правомірність прийняття контролюючим органом рішень № 16370 від 27.04.2021 та № 18956 від 18.05.2021, на підставі яких в подальшому прийняті рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку № 3929 від 15.07.2021 та № 3974 від 29.07.2021. При цьому, перший відповідач, у порушення приписів статті 77 КАС України, не довів належними та допустимими доказами наявність обґрунтованих підстав для прийняття рішень № 16370 від 27.04.2021 та № 18956 від 18.05.2021 та віднесення позивача до переліку ризикових, що також залишено поза увагою суду першої інстанції. Наполягає на тому, що первинне рішення контролюючого органу № 16370 від 27.04.2021 є протиправним, у зв`язку з чим і наступні рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку № 18956 від 18.05.2021, № 3929 від 15.07.2021, № 3974 від 29.07.2021 також підлягають скасуванню.
Крім того, наголосив, що суд першої інстанції, посилаючись на висновки комісії ГУ ДПС у Полтавській області від 15.07.2021 та від 29.07.2021, за результатами яких були прийняті рішення про ризиковість № 3929 від 15.07.2021, № 3974 від 29.07.2021, жодним чином не проаналізував надані позивачем пояснення з цього приводу. Зазначив, що як до контролюючого органу, так і до суду були надані первинні документи, які в повній мірі підтверджують інформацію про невідповідність позивача критеріям ризиковості, проте жодного аргументування не прийняття вказаних доводів або невідповідності первинних документів рішення суду першої інстанції не містить.
З огляду на наведене вище, вважає рішення суду першої інстанції таким, що підлягає скасуванню.
У поданому до суду апеляційної інстанції відзиві на апеляційну скаргу перший відповідач просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.11.2021 по справі № 520/14314/21 без змін.
В обґрунтування відзиву на апеляційну скаргу, цитуючи норми Податкового кодексу України щодо здійснення контролюючим органом податкового контролю та Порядку № 1165 в частині порядку включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, зазначив про неможливість оскарження спірних рішень до суду, як таких, що не породжують певних правових наслідків для позивача, що відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеної в постановах від 20.11.2019 по справі № 480/4006/18, від 03.03.2020 по справі № 240/3665/19, від 10.07.2020 по справі № 520/5168/19, від 17.07.2020 по справі № 280/1098/19. 
Зауважив, що підставою для віднесення ТОВ "АГРОТРАДИЦІЯ" на засіданні Комісії ГУ ДПС у Полтавській області від 15.07.2021 до переліку ризикових платників податків слугувала інформація про реалізацію ТОВ "АГРОТРАДИЦІЯ" протягом 2020-2021 років соняшника в кількості 951,27 т на суму ПДВ - 2267,8 тис.грн., оскільки придбання в такому об`ємі соняшнику по ланцюгу постачання не прослідковується. Відповідно до баз даних ДПС України платником не подано до податкового органу податкові декларації з плати за землю, підприємство не є платником єдиного податку 4 групи. В державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутня інформація про наявні у ТОВ "АГРОТРАДИЦІЯ" земельні ділянки на праві власності або оренди. Товариством не спростовано податкову інформацію щодо участі у формуванні, використанні та розповсюдженні ймовірно ризикового податкового кредиту, так як платником не надано копію договору № 37 від 15.04.2014 на посів, вирощування та збирання сільськогосподарської продукції та інших підтверджуючих первинних документів щодо власника земельних ділянок, на яких здійснюється фінансово-господарська діяльність, а саме вирощування соняшнику, який реалізовувався.
Крім того, на засіданні Комісії ГУ ДПС у Полтавській області від 29.07.2021 в якості підстави для віднесення ТОВ "АГРОТРАДИЦІЯ" до переліку ризикових платників податків було зазначено недекларування позивачем даних про об`єкти оподаткування щодо наявності матеріально-технічної бази, а також відсутність достатньої кількості кваліфікованого персоналу, що ставить під сумнів легальність задекларованих  обсягів реалізації продукції, враховуючи те, що згідно з поясненнями платника, які надані до ГУ ДПС у Полтавській області, вирощування сільскогосподарських культур відбувалося не на власних/орендованих земельних ділянках, а на земельних ділянках ДП "Дослідне господарство "Борки" Інституту овочевідства і баштанництва Національної академії аграрних наух України під посів, вирощування та збирання сілськогосподарської продукції.
Другий відповідач подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги ТОВ «АГРОТРАДИЦІЯ» в повному обсязі.
В обґрунтування вимог відзиву на апеляційну скаргу, посилаючись на приписи п.61.1 ст. 61, п.п. 62.1.2 п. 62.1 ст. 62, п.71.1 ст.71, ст. 74, п. 201.16 ст.201, п.п. 20.1.45 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України (далі – ПК України), положення Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року №1165 (далі – Порядок № 1165) пояснив, що дії контролюючого органу щодо внесення до Інтегрованої системи результатів засідання Комісії (за результатами, якої не приймалось рішення про відмову у реєстрації податкової накладної) рівно як і протокол комісії не породжують правових наслідків для платника податків та не порушують їхні права, оскільки розміщена в цій системі інформація використовується податковими органами для обробки зібраної інформації в автоматичному режимі, необхідної для виконання покладених на відповідача функцій та завдань, з метою здійснення відповідних прав і обов`язків, у зв`язку з чим внесення до електронної бази даних інформації щодо відповідності платника податків критеріям ризиковості є одним із заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації та є лише службовою діяльністю працівників податкового органу на виконання своїх професійних обов`язків в порядку, передбаченому ПК України. 
Наголосив, що оскаржувані рішення ГУ ДПС у Полтавській області були прийняті на підставі п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку внаслідок неспростування позивачем податкової інформації щодо участі у формуванні, використанні та розповсюдженні ймовірно ризикового податкового кредиту, у зв`язку з ненаданням товариством копій договорів від 29.07.2021 № 3974 та № 37 від 15.04.2014 на посів, вирощування та збирання сільськогосподарської продукції та інших підтверджуючих документів щодо власника земельних ділянок, на яких здійснюється фінансово-господарська діяльність, а саме вирощування соняшнику, який реалізовувався, а також не надано первинні документи по взаємовідносинах з ДП «ДГ «Нектар» ННЦ «ІБДЖ ім. П.І. Прокоповича».
Зауважив, що віднесення платника податків до ризикових є дискреційними повноваженнями податкового органу, а скасування спірних рішень від 15.07.2021 № 3929 та від 29.07.2021 № 4974 не буде мати наслідком поновлення порушених прав позивача, оскільки такі рішення не є рішенням про відмову реєстрації податкової накладної, яке може потягнути за собою порушення прав позивача та його контрагентів.
Також просив врахувати правову позицію Верховного Суду по аналогічним правовідносинам, викладену в постановах від 20.11.2019 по справі № 480/4006/18 та від 03.03.2020 у справі № 240/3665/19.
Підсумовуючи вищевикладене вважає, що оскаржувані рішення комісії ГУ ДПС у Полтавській області є цілком правомірними та такими, що не порушують індивідуальні охоронювані законом права та/або інтереси позивача.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що 30.04.2021 ТОВ «АГРОТРАДИЦІЯ» отримано квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної, складеної позивачем по взаємовідносинам з ТОВ «ТБ «НОВААГРО».
Через електронний кабінет платника позивач отримав рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 27.04.2021 № 16370 про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, відповідно до якого контролюючим органом встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку на підставі п.8 Критеріїв ризиковості платника податку, а саме: підприємство та/або контрагент задіяні у проведенні ризикових операцій.
18.05.2021 позивачем отримано рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку № 18956 від 18.05.2021 із зазначенням підставі п.8 Критеріїв ризиковості платника податку, підприємство та/або контрагент задіянні у проведенні ризикових операцій.
15.07.2021 позивач отримав рішення № 3929 від 15.07.2021 про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку Головного управління ДПС у Полтавській області, відповідно до якого з урахуванням отриманих від платника податку інформації та копій відповідних документів від 08.07.2021 № 1 було прийнято рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку на підставі п.8 Критеріїв ризиковості платника податку, а саме: неспростовано податкову інформацію щодо участі у формуванні, використанні та розповсюдженні ймовірно ризикового податкового кредиту, так як платником не надано договору № 37 від 15.04.2014 на посів, вирощування та збирання сільськогосподарських продуктів та інших підтверджуючих первинних документів щодо власника земельних ділянок, на яких здійснюється фінансово-господарська діяльність, а саме: вирощування соняшнику, який реалізувався.
Позивач надіслав до контролюючого органу повідомлення № 1 про подання інформації та копій документів щодо невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку з додатками.
29.07.2021 позивач отримав рішення № 3974 від 29.07.2021 про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку.
Не погодившись з вказаними рішеннями відповідачів, позивач звернувся із цим позовом до Харківського окружного адміністративного суду.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості, з огляду на те, що віднесення комісією контролюючого органу ТОВ «АГРОТРАДИЦІЯ» до переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості, є службовою діяльністю працівників податкового органу на виконання своїх професійних обов`язків, не породжує правових наслідків для вказаного платника податків, а також не порушує його права та не створює жодних перешкод для діяльності позивача. Крім того, судом першої інстанції зазначено, що позивачем не спростовано податкову інформацію щодо участі у формуванні, використані та розповсюдженні ймовірно ризикового податкового кредиту, а також не задекларовано даних про об`єкти оподаткування щодо наявності матеріально-технічної бази, що ставить під сумнів легальність задекларованих обсягів реалізації продукції.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне. 
Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Пунктом  201.1 статті 201 Податкового кодексу України  (далі -  ПК України) визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
За приписами пункту 201.16 цієї ж статті реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Функціонування Єдиного реєстру податкових накладних (далі за текстом – ЄРПН) відбувається в автоматизованому режимі за правилами, визначеними Порядком ведення єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (далі за текстом - Порядок № 1246), а також Порядком електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 (далі за текстом - Порядок № 569).
Зокрема, п. 12 Порядку № 1246 передбачено, що саме в автоматизованому режимі здійснюється перевірка одержаної від платника податків податкової накладної на предмет наявності підстав для зупинення реєстрації.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1165 на виконання вимог пункту 201.16 статті 201 ПК України затверджено Порядок з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №1165), який визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, права та обов`язки їх членів (далі за текстом - Порядок № 1165).
За визначенням, наведеним у п. 2 Порядку № 1165, автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.
Відповідно до пункту 5 Порядку № 1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Додатком 1 до Порядку № 1165 установлено наступні Критерії ризиковості платника податку на додану вартість:
1. Платника податку на додану вартість (далі - платник податку) зареєстровано (перереєстровано) на підставі недійсних (втрачених, загублених) та підроблених документів згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.
2.  Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління неіснуючим, померлим, безвісти зниклим особам згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.
3.  Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами, що не мали наміру провадити фінансово-господарської діяльності або здійснювати повноваження, згідно з інформацією, наданою такими особами.
4.  Платника податку зареєстровано (перереєстровано) та ним проваджено фінансово- господарську діяльність без відома і згоди його засновників і призначених у законному порядку керівників згідно з інформацією, наданою такими засновниками та/або керівниками.
5.  Платник податку - юридична особа не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Казначейства (крім бюджетних установ).
6.  Платником податку не подано контролюючому органу податкової звітності з податку на додану вартість за два останніх звітних (податкових) періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту  49.2  і пункту  49.18 статті 49 Податкового кодексу України.
7. Платником податку на прибуток підприємств не подано контролюючому органу фінансової звітності за останній звітний період всупереч нормам підпункту  16.1.3 пункту 16.1 статті 16  та пункту  46.2 статті 46 Податкового кодексу України.
8. У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.
Пунктом 6 Порядку № 1165 передбачено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.
У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.
Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).
У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Відповідно до пункту 25 Порядку № 1165 комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Комісія регіонального рівня діє в межах повноважень, визначених цим Порядком та Порядком прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим Мінфіном.
Комісія центрального рівня діє в межах повноважень, визначених цим Порядком (пункт 26 Порядку № 1165).
Під час засідання секретарем комісії контролюючого органу ведеться протокол, в якому фіксуються прийняті рішення та надані доручення. (абз.8 пункту 40 Порядку № 1165).
У додатку 4 до Порядку № 1165 зазначено, що рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.
З положень наведених норм чинного законодавства України чітко та однозначно слідує, що прийняття контролюючим органом рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку змінює правовий режим моніторингу реєстрації податкових накладних в ЄРПН, з абсолютною невідворотністю призводить до зупинення реєстрації будь-якої складеної цією особою податкової накладної в ЄРПН, а відтак спірне рішення Комісії регіонального рівня може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.
Частиною першою статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
На підтвердження наявності права на оскарження спірного рішення в судовому порядку слід також навести норми абзацу 14 пункту 6 Порядку № 1165, за якими у разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
Зазначене свідчить, що положеннями Порядку № 1165, на відміну від раніше існуючого Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою КМ України від 21.02.2018 №117, передбачено право на оскарження рішення податкового органу щодо включення платника податків до реєстру платників податків. 
З огляду на вищенаведене, твердження відповідачів про зворотне є необґрунтованим та таким, що суперечить приписам Порядку № 1165, а посилання на правову позицію Верховного Суду, викладену у постановах від 20.11.2019 по справі № 480/4006/18 та від 03.03.2020 у справі № 240/3665/19, є неприйнятним, оскільки вказані судові рішення ухвалено за інших фактичних обставин, під час дії норм Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затвердженим постановою КМУ від 21.02.2018 №117, які на час прийняття спірного рішення втратили чинність.
Висновки колегії суддів відповідають правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 16.12.2020 по справі № 340/474/20.
Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав їх прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів їх прийняття.
Невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акту індивідуальної дії призводить до його протиправності.
Аналогічний висновок наведено у постановах Верховного Суду від 23.10.18 у справі №822/1817/18, від 02.04.19 у справі № 822/1878/18.
Суд вважає за доцільне наголосити, що прозорість адміністративних процедур є ефективним запобіжником державному свавіллю. Вмотивоване рішення демонструє особі, що вона була почута, дає стороні можливість апелювати проти нього. Лише за умови прийняття обґрунтованого рішення може забезпечуватися належний публічний та, зокрема, судовий контроль за адміністративними актами суб`єкта владних повноважень.
Про дотримання податковим органом вимог обґрунтованості під час прийняття відповідного акта індивідуальної дії свідчитиме належна мотивація його висновку, зокрема зі встановленням обставин, що мають значення для прийняття певного рішення, а також за умови посилання на докази, якими такі обставини можуть бути підтверджені, із зазначенням причин їх прийняття чи відхилення.
І навпаки, ненаведення мотивів прийнятих рішень «суб`єктивізує» акт державного органу і не дає змоги суду встановити дійсні підстави та причини, за яких цей орган дійшов саме таких висновків, надати їм правову оцінку, та встановити законність, обґрунтованість, пропорційність прийнятого рішення.
Суд також звертає увагу на те, що у випадку неконкретизації підстав прийняття негативного рішення для платника податків, останній перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції - прийняття рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що рішеннями про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника № 16370 від 27.04.2021, № 18956 від 18.05.2021, № 3929 від 15.07.2021, № 3974 від 29.07.2021 ТОВ "АГРОТРАДИЦІЯ" визнано таким, що відповідає критеріям ризиковості платника податку на підставі пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку (у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування).
Так, у затвердженій формі рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку передбачено необхідність зазначення контролюючим органом однієї із двох підстав для прийняття такого рішення, а саме: у зв`язку з виявленням обставин та/або отриманням інформації контролюючим органом у процесі поточної діяльності  або з урахуванням отриманих від платника податку інформації та копій відповідних документів з вказівкою дати та номеру.
У формі рішення вказано про необхідність зазначення пункту критерію ризиковості платника податку, а у разі відповідності суб`єкта пункту 8 критеріїв ризиковості платника податку - яка саме інформація була підставою для висновків про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
Дослідивши зміст спірного рішення № 16370 від 27.04.2021 про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості, колегією суддів встановлено, що при віднесенні позивача до ризикових платників Комісією регіонального рівня не вказано, на підставі чого було прийнято таке рішення, зокрема: відсутня позначка у колонках “у зв`язку з виявленням обставин та/або отриманням інформації контролюючим органом у процесі поточної діяльності” не наведено ані змісту (розшифрування) самої податкової інформації, ризикових операцій, назв підприємств, що були задіяні в таких операціях ані найменування товарів, які позивач придбавав та реалізовував тощо.
Також, у вказаному вище рішенні першим відповідачем, в рядку “Податкова інформація” не зазначено суть та характер наявної податкової інформації, що стала підставою для прийняття такого рішення, не ідентифіковано конкретні ризикові операції та/або податкові накладні платника, в яких були зафіксовані такі операції. Натомість контролюючим органом лише зазначено, що підприємство та/або контрагент задіяні у проведенні ризикових операцій.
Отже, оспорюване рішення не містить належних мотивувань підстав та причин віднесення позивача до ризикових платників податків відповідно до пункту 8 Критеріїв ризиковості платників податку.
На підтвердження своїх тверджень першим відповідачем надано податкову інформацію, яка використовувалась при прийнятті рішення про віднесення до ризикових платників. Зокрема, надано копію службової записки управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Харківській області № 232/20-40-07-08-19 від 02.04.2021.
У вказаній вище службовій записці зазначено, що під час проведення зустрічної звірки відділом аналізу податкової інформації встановлено відсутність інформації щодо: наявних виробничих та трудових ресурсів підприємства (зокрема щодо наявності власних/орендованих основних засобів, штатного розкладу, оборотно-сальдову відомість по рахунку 10, тощо); руху ТМЦ (відображення в бухгалтерському обліку, ОСВ по рах.28, тощо); складських квитанцій/карток аналізу зерна; транспортування ТМЦ на адресу ТОВ «ТБ» НОВОВАГРО» (податковий номер 39820081), документу щодо переоформлення власника ТМЦ; інформацію щодо здійснення навантажувально-розвантажувальних робіт; відображення в бухгалтерському обліку фінансово-господарських операцій по взаємовідносинам з ТОВ «ТБ» НОВОВАГРО» (податковий номер 39820081) за жовтень 2020 року тощо та проведення розрахунків між ТОВ «АГРОТРАДИЦІЯ» та ТОВ «ТБ» НОВОВАГРО». Також зазначено, що відповідно до інформаційних баз ДПС, до контролюючого органу не подавалися: податкова декларація з земельного податку за 2020 рік, повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за формою 20-ОПП. Також до звірки не надано статистичну звітність за формами 4-сг, 29-сг, 50-сг, яка подається безпосереднім виробником сільськогосподарської продукції, інформацію щодо власних/орендованих земельних ділянок (договори оренди), тощо. Крім того вказано, що відповідно до аналізу даних ЄРПН за 2020 рік не встановлено реєстрацію податкових накладних щодо придбання ТОВ «АГРОТРАДИЦІЯ» (податковий номер 39165800) будь-яких супутніх послуг в сфері рослинництва по обробці сільськогосподарських земель та/або оренду спецтехніки, насіння соняшника, що було безпосередньо задіяно у вирощуванні соняшника врожаю 2020 року, хімікатів та засобів ЗЗР, палива, дизельного пального, ПММ, тощо у інших суб`єктів господарювання.
Аналіз вказаної інформації дає підстави стверджувати, що ризиковість позивача першим відповідачем була визначена по операціям з ТОВ «ТБ» «НОВОВАГРО» (код ЄДРПОУ 39820081) за 2020 рік.
Однак, дана інформація не була зазначена в оскаржуваному рішенні від № 16370 від 27.04.2021 як підстава, що слугувала для висновку про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку.
При цьому, 07.05.2021 позивачем на рішення про відповідність платника податків критеріям ризиковості платника податку від 27.04.2021 № 16370 до контролюючого органу подано повідомлення про надання інформації та копій документів щодо невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку № 1 разом з поясненнями в довільній формі та копіями документів на підтвердження невідповідності критеріям ризиковості платника податку, а саме: штатний розпис БН від 01.09.2020, БН від 01.01.2021; договір поставки № 320 від 15.04.2020, видаткова накладна № 15 від 21.04.2020, товарно-транспортна накладна №Р15 від 21.04.2020; додаткова угода № 13 від 21.04.2020; договір оренди ТЗ № 19, додаток № 1, акти приймання-передачі майна від 27.04.2020; акт надання послуг № 1296 від 28.09.2020; договір оренди комбайну № 205, акти приймання-передачі майна №1, №2 від 10.09.2020; акт надання послуг № 138 від 29.09.2020; оборотно-сальдова відомість по рахунку 104 від 04.05.2021; оборотно-сальдова відомість по рахунку 105 від 05.05.2021; договір поставки № 21-04/20-01 від 21.04.2020; видаткова накладна, товарно-транспортна накладна № 4/22-01 від 22.04.2020; видаткова накладна, товарно-транспортна накладна № 5/05-04 від 05.05.2020; видаткова накладна, товарно-транспортна накладна 09/14-01 від 14.09.2020; видаткові накладні, товарно-транспортні накладні № 09/21-02, №9/21-04 від 21.09.2020; договір відповідального зберігання  № ВЗ-22/04-2020 від 22.04.2020, договір поставки №У-1 564-2020-Хв від 21.04.2020; специфікація № 6873-0-2020, видаткова накладна № ЦБ-6798, товарно-транспортна накладна № УАЦБ-006751 від 21.04.2020; специфікація №7310-О-2020, видаткові накладні № ЦБ-7406, №ЦБ-7328, товарно-транспортні накладні № УАЦБ-007338, № УАЦБ-007263 від 24.04.2020; специфікація № 8401-О-2020, видаткова накладна № ЦБ-8567, товарно-транспортна накладна № УАЦБ-008511 від 04.05.2020; специфікація № 14672-О-2020 від 12.06.2020; специфікація №14842-О-2020, видаткові накладні № ЦБ-15364, №ЦБ-15332, товарно-транспортні накладні № УАЦБ-015506, № УАЦБ-015462 від 15.06.2020; видаткові накладні № ЦБ-15587, №ЦБ-15589, товарно-транспортні накладні № УАЦБ-015727, № УАЦБ-015731 від 16.06.2020; специфікація № 15907-К-2020, видаткова накладна № ЦБ-16449, товарно-транспортна накладна № УАЦБ-016666 від 22.06.2020; генеральна угода № 552, договір поставки мінеральних добрив №1 від 22.04.2020; видаткові накладні № 834, №833, товарно-транспортна накладна № 23/04/2020 від 23.04.2020; договір поставки №13ХРПД-20, доповнення до договору № 1/П, 2/П від 21.04.2020; видаткова накладна, товарно-транспортна накладна № 1029 від 22.04.2020; видаткова накладна, товарно-транспортна накладна № 1030 від 23.04.2020; видаткова накладна, товарно-транспортна накладна № 1314 від 25.05.2020; договір поставки № 090620, специфікація № 1, видаткова накладна № 2, товарно-транспортна накладна № 1 від 09.06.2020; договір про надання послуг № НП-2020-5 від 24.04.2020; договір про надання послуг № НП-2020-5 від 24.04.2020; акт надання послуг, протоколи досліджень № 52 від 04.05.2020; договір поставки № 2204С, видаткова накладна № 4, довіреність № 220403 від 22.04.2021; договір поставки № 0704С, видаткова накладна № 24, довіреність № 070403 від 07.04.2021; договір поставки № 2001С, видаткова накладна № 1, довіреність № 200105 від 20.01.2021; договір поставки № 0912П, видаткова накладна № 13, довіреність № 091206 від 09.12.2021; договір поставки № 2110С, видаткова накладна № 12, довіреність № 211004 від 21.10.2021; договір поставки № 1809С3 від 18.09.2020; видаткова накладна № 8, довіреність № 180907 від 19.09.2020; видаткова накладна № 9 від 21.09.2020; видаткова накладна № 10 від 22.09.2020; договір про надання послуг № 14/09-01 від 14.09.2020; акт надання послуг, товарно-транспортна накладна № 935 від 21.09.2020; акт надання послуг № 953 від 24.09.2020 та товарно-транспортна накладна № 953 від 24.09.2020; акт надання послуг № 956 від 25.09.2020 та товарно-транспортна накладна № 956 від 25.09.2020; акт надання послуг № 964 від 25.09.2020 та товарно-транспортна накладна № 964 від 25.09.2020; акт надання послуг № 975 від 26.09.2020 та товарно-транспортна накладна № 975 від 26.09.2020; акт надання послуг № 980 від 27.09.2020 та товарно-транспортна накладна № 980 від 27.09.2020; акт надання послуг № 985 від 28.09.2020 та товарно-транспортна накладна № 985 від 28.09.2020; акт надання послуг № 991 від 28.09.2020 та товарно-транспортна накладна № 991 від 28.09.2020; договір про надання послуг № ДП-11/09-1 від 11.09.2020; акт сдачі-приймання робіт, товарно-транспортна № 30/09 від 30.09.2020; договір відповідального зберігання № 2309С від 23.09.2020; акт приймання-передання майна № 1П від 24.09.2020; акт приймання-передання майна № 2П від 25.09.2020; акт приймання-передання майна № 3П від 26.09.2020; акт приймання-передання майна № 4П від 27.09.2020; акт приймання-передання майна № 5П від 28.09.2020; акт приймання-передання майна № 1 від 21.10.2020; акт приймання-передання майна № 2 від 09.12.2020; акт приймання-передання майна № 3 від 20.01.2021; акт приймання-передання майна № 4 від 07.04.2021; акт приймання-передання майна № 5 від 20.04.2021; акт приймання-передання майна № 6 від 22.04.2021; картка рахунку 361 ТОВ ТБ НОВААГРО від 06.05.2021; рух коштів за інтервал по ТОВ ТБ НОВААГРО від 06.05.2021; статистика звіт 21-заг вересень 2020 від 30.09.2020; статистика звіт 21-заг жовтень 2020 від 31.10.2020; статистика звіт 21-заг листопад 2020 від 30.11.2020; статистика звіт 21-заг грудень 2020 від 31.12.2020; статистика звіт 21-заг січень 2021 від 31.01.2021; статистика звіт 21-заг лютий 2021 від 28.02.2021; статистика звіт 21-заг березень 2021 від 31.03.2021; статистика звіт 21-заг квітень  2021 від 30.04.2021; оборотно-сальдова відомість по рахунку 27 від 05.05.2021.
Проте, у відповідь на вказане вище повідомлення, першим відповідачем з урахуванням отриманих від платника податку інформації та копій відповідних документів від 07.05.2021 № 1, прийнято рішення № 18956 від 18.05.2021 про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості на підставі п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку.
В графі «податкова інформація» першим відповідачем зазначено аналогічні твердження, що містить рішення від № 16370 від 27.04.2021, а саме: «підприємство та/або контрагент задіяні у проведенні ризикових операцій», при цьому, також не відображено суть та характер наявної податкової інформації, що слугувала підставою для прийняття такого рішення, не ідентифіковано конкретні ризикові операції та/або податкові накладні платника, в яких були зафіксовані такі операції. Вказане свідчить, що оспорюване рішення № 16370 від 27.04.2021 не містить обґрунтувань щодо підстав та причин віднесення позивача до ризикових платників податків відповідно до пункту 8 Критеріїв ризиковості платників податку.
Також першим відповідачем разом із відзивом на позов надано інформацію з ПН по СГ за кодом 3916665800 (період продаж квітень 2020 – квітень 2021, період покупок – квітень 2020 - квітень 2021 з урахуванням РК (заблоковані ПН – не враховуються) ТОВ “АГРОТРАДИЦІЯ”, яка містить лише найменування товарів та послуг, який постачав (надавав) СГ та перелік товарів, які отримував ТОВ, перелік контрагентів-отримувачів та перелік контрагентів-постачальників, без наведення фактичних обставини, які є свідченням ризиковості здійснення операцій, що зумовило включення позивача до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
Під час розгляду справи першим відповідачем не подано ані до суду першої ані до суду апеляційної інстанцій жодних доказів провадження заявником господарської діяльності в умовах та обставинах, які характеризуються ознаками недодержання вимог чинного законодавства України.
Крім того, рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку може бути прийнято лише після перевірки одержаної від платника податків на предмет наявності підстав зупинення реєстрації податкової накладної.
Разом з цим, ризиковість позивача була визначена за відсутності проведення такої перевірки, оскільки зупинення реєстрації податкової накладної № 3 від 22.04.2021 в ЄРПН, яка складена ТОВ «АГРОТРАДИЦІЯ» по взаємовідносинам з ТОВ «Торговий будинок «НОВААГРО» (код ЄДРПОУ 39820081) відбулося 30.04.2021, а перше рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника прийнято 27.04.2021. 
Між тим, реєстрація податкової накладної № 1 від 05.05.2021, сформованої позивачем по господарській операції із вказаним контрагентом, зупинено 18.05.2021, тобто в той саме день, коли першим відоповідачем складено оскаржуване рішення № 18956.
При цьому, після подання позивачем до контролюючого органу пояснень та копій документів для підтвердження інформації, що зазначена в податкових накладних від 22.04.2021 № 3, від 05.05.2021 № 1, останні були зареєстровані 17.05.2021 та 25.05.2021 відповідно, що підтверджується наявними в матеріалах справи рішенням про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 2660290/39165800 від 17.05.2021 та №2684966/39165800 від 25.05.2021.
Отже, факт реєстрації (розблокування) зазначених податкових накладних по контрагенту, операції з яким стали підставою для складення першим відповідачем оскаржуваних рішень про ризиковість № 16370 від 27.04.2021 та № 18956 від 18.05.2021, свідчить про дотримання позивачем вимог чинного законодавства при здійсненні вказаної господарської операції.
Колегія суддів вважає, що не виклавши в спірних рішеннях № 16370 від 27.04.2021 та № 18956 від 18.05.2021 розшифрування податкової інформації та не навівши ризикових операцій і назв підприємств, що були задіяні в таких операціях, як це передбачено п.8 Порядку № 1165, перший відповідач діяв без дотримання власної процедури, не прозоро та не у спосіб, встановлений законом, що виключає можливість мінімізувати ризик помилки у спірних відносинах.
Щодо позовних вимог про визнання протиправними та скасування рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку № 3929 від 15.07.2021, колегія суддів зазначає наступне.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що ТОВ «АГРОТРАДИЦІЯ» з 05.06.2021 перебуває на обліку в ГУ ДПС у Полтавській області.
08.07.2021 позивачем направлено до другого відповідача повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку № 1 з приводу рішення про відповідність платника критеріям ризиковості платника податку від 18.05.2021 № 18956 разом поясненнями в довільній формі та відповідними документами.
Проте, у відповідь на вказане вище повідомлення, другим відповідачем з урахуванням отриманих від платника податку інформації та копій відповідних документів від 08.07.2021 № 1, прийнято рішення № 3929 від 15.07.2021 про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості на підставі п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку, а саме не спростовано інформацію щодо участі у формуванні, використанні та розповсюдженні ймовірно ризикового податкового кредиту, так як платником не надано копію договору № 37 від 15.04.2014 на посів, вирощування та збирання сільськогосподарської продукції та інших підтверджуючих документів щодо власника земельних ділянок, на яких здійснюється фінансово-господарська діяльність, а саме вирощування соняшнику, який реалізовувався.
Разом з цим, з поданих позивачем до контролюючого органу документів разом з повідомленням від 08.07.2021 колегією суддів встановлено, що ТОВ «АГРОТРАДИЦІЯ» долучено додаткову угоду №13 від 21.04.2020 до договору № 37 від 15.04.2014 на посів, вирощування та збирання сільськогосподарської продукції, копія якої наявна в матеріалах справи.
Пунктами 3, 4, 5, 6 вказаної вище додаткової угоди № 13 від 21.04.2020, укладеної між Державним підприємством «Дослідне господарство «Борки» Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України», як виконавцем, та ТОВ «АГРОТРАДИЦІЯ», як замовником,  визначено, що у порядку п.8.1 договору сторони дійшли згоди викласти пункти 1.1, 1.2, 1.4, 3.2 договору в наступній редакції: «Предметом договору є взаємні зобов`язання сторін щодо організації та виконання робіт із посіву, вирощування та збирання сільськогосподарської продукції рослинництва високої якості на землях сільськогосподарського призначення загальною площею 582,1892 га протягом 2020 року.», «Виконавець зобов`язується виконати розробку технологічних карт для вирощування сільськогосподарських культур на земельних ділянках загальною площею 582,1892 га та надати агрономічні послуги у вигляді надання консультативної допомоги при вирощуванні сільськогосподарських культур згідно виробничої програми (додаток №1), а також забезпечити зберігання паливно-мастильних матеріалів, добрив, насіння, врожаю та сільськогосподарської техніки згідно додатково укладених договорів, а замовник зобов`язується виконати в оптимальні періоди, з високою якістю роботи по засіванню, вирощуванню та збиранню сільськогосподарських культур. Замовник проводить усі вказані роботи за рахунок власних матеріальних засобів – посівний матеріал, необхідну техніку, фінансові ресурси.», «Усі посіви на полях, а також вирощена сільськогосподарська продукція вважається власністю замовника.», «За виконання робіт з розробки технологічних карт та надання агрономічних послуг замовник сплачує виконавцю грошову суму в розмірах і строках, визначених сторонами згідно додатку № 2. Сторонами домовлено, що вартість виконаних робіт з розробки технологічних карт та надання агрономічних послуг складає 873284,00 грн у 2020 році».
Аналіз зазначених положень дозволяє дійти висновку, що правовою підставою використання земельних ділянок позивачем у 2020-2021 роках була саме зазначена вище додаткова угода, якою визначено усі суттєві умови, погоджені між сторонами договору № 37 від 15.04.2014 на посів, вирощування та збирання сільськогосподарської продукції. 
Водночас, досліджуючи зміст договору № 37 від 15.04.2014 на посів, вирощування та збирання сільськогосподарської продукції, копію якого надано позивачем до матеріалів справи, вбачається, що додатковою угодою № 13 фактично викладено зазначений договір у новій редакції, в той час, як первинна редакція вказаного договору не містила положень щодо встановлення прав та обов`язків сторін по взаємовідносинам у 2020-2021.
Отже, прийняття рішення про відповідність позивача критеріям ризиковості, у зв`язку з ненаданням договору № 37 від 15.04.2014 на посів, вирощування та збирання сільськогосподарської продукції, а також інших підтверджуючих документів щодо власника земельних ділянок, на яких здійснюється фінансово-господарська діяльність, а саме вирощування соняшнику, який реалізовувався, свідчить про формальний підхід контролюючого органу при прийнятті оскаржуваного рішення № 3929 від 15.07.2021, ігнорування пояснень та наданих документів та необґрунтованість такого рішення, оскільки в наданих до повідомлення документах була відображена запитувана інформація. 
Щодо позовних вимог про визнання протиправними та скасування рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку № 3974 від 29.07.2021, колегія суддів зазначає наступне.
20.07.2021 ТОВ «АГРОТРАДИЦІЯ» надіслав до контролюючого органу повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку № 1 з приводу рішення про відповідність платника критеріям ризиковості платника податку від 15.07.2021 № 3929 разом поясненнями в довільній формі та відповідними документами у кількості 88 шт. (додатково було надано договір № 37 від 15.04.2014 на посів, вирощування та збирання сільськогосподарської продукції, а також довідку про посівні площі під врожай 2020 року від Зміївської райдержадміністрації, ненадання яких слугувало підставою для видання другим відповідачем оскаржуваного рішення № 3929 від 15.07.2021).
Однак, отримання другим відповідачем зазначених документів не призвело до прийняття рішення про невідповідність ТОВ «АГРОТРАДИЦІЯ» критеріям ризиковості платника податків, а навпаки стало підставою для видання оскаржуваного рішення № 3974 від 29.07.2021.
При цьому, в якості підстав для видання оскаржуваного рішення № 3974 від 29.07.2021 другий відповідач зазначив п. 8 Критеріїв ризиковості платника податків, а в графі «податкова інформації»: неспростовано податкову інформацію щодо участі у формуванні, використанні та розповсюдженні ймовірно ризикового податкового кредиту, так як платником не надано первинні документи по взаємовідносинах з ДП «ДГ» «Нектар» ННЦ «ІБдж ім. П.І. Прокоповича» на посів, вирощування та збирання сільськогосподарської продукції. Крім того, відсутні відомості про об`єкти оподаткування, а саме наявність сільськогосподарської техніки для здійснення фінансово-господарської діяльності.
Колегія суддів звертає увагу, що попередніми оскаржуваними рішеннями № 16370 від 27.04.2021, № 18956 від 18.05.2021, № 3929 від 15.07.2021, по яким позивачем надавались до контролюючих органів повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку, ризиковість ТОВ «АГРОТРАДИЦІЯ» була визначена по операціям з ТОВ «ТБ» НОВОВАГРО» (код ЄДРПОУ 39820081) за 2020 рік та жодним чином не стосувалась взаємовідносин позивача з ДП «ДГ» «Нектар» ННЦ «ІБдж ім. П.І. Прокоповича», які, відповідно до наявних в матеріалах справи документів, почалися лише у квітні 2021 року.
Разом з цим, податкові накладні № 1 від 20.04.2021, №2 від 27.04.2021, № 3 від 19.05.2021, № 4 від 25.05.2021, № 5 від 30.06.2021, що були складені позивачем по господарським операціям з ДП «ДГ» «Нектар» ННЦ «ІБдж ім. П.І. Прокоповича», були зареєстровані в ЄРПН, що підтверджується відповідним реєстром, наявним в матеріалах справи, що свідчить про відсутність ризикових операцій із вказаним контрагентом.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про безпідставність прийнятого ГУ ДПС у Полтавській області рішення № 3974 від 29.07.2021.
У справі “Рисовський проти України” Європейський Суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу належного урядування. Цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок … і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.
Згідно з п. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Обов`язок доведення відповідності оскаржених рішень (діяння) закону за критеріями п. 2 ч. 2 КАС України, який покладено відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України саме на відповідачів, як суб`єктів владних повноважень, контролюючи органи не виконали.
З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування рішень Головного управління ДПС у Харківській області № 16370 від 27.04.2021 та № 18956 від 18.05.2021 та Головного управління ДПС у Полтавській області № 3929 від 15.07.2021, № 3974 від 29.07.2021 про відповідність критеріям ризиковості Товариства з обмеженою відповідальністю “АГРОТРАДИЦІЯ”, як таких, що прийняті без дотримання вимог ч. 2 ст. 2 КАС України, необґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, непропорційно та нерозсудливо.
Колегія суддів зауважує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Така правова позиція узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 08.11.2019 по справі № 227/3208/16-а.
Також, колегія суддів звертає увагу на те, що статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.
У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.
При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача у спірних відносинах буде саме зобов`язання Головного управління ДПС у Полтавській області (контролюючого органу, в якому перебуває позивач на обліку) виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОТРАДИЦІЯ» з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
Суд наголошує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10 лютого 2010 року у справі “Серявін та інші проти України” зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі – Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі “Трофимчук проти України” ЄСПЛ також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду. Деякі аргументи не можуть бути підставою для надання детальної відповіді на такі доводи.
Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у цьому судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.
Згідно з п.1 ч.1 ст.317 КАС України неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, є підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.
Враховуючи викладене вище, а також те, що судом першої інстанції не досліджено фактичні обставини справи, не надано належної оцінки оскаржуваним рішенням контролюючих органів, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.11.2021 по справі №520/14314/21 підлягає скасуванню з прийняттям постанови про задоволення позову.
Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч.6 ст.139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
З наявних в матеріалах справи платіжних доручень АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК»  від 30.07.2021 № 1992, від 20.12.2021 № 2111, від 15.02.2022 № 2158 вбачається, що ТОВ «АГРОТРАДИЦІЯ» сплачено судовий збір за подання позову в розмірі 2270,00 грн, та за подання апеляційної скарги – 13620,00 грн. 
Враховуючи задоволення позову судом апеляційної інстанції, слід стягнути солідарно за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області, Головного управління ДПС у Полтавській області на користь ТОВ «АГРОТРАДИЦІЯ» витрати по сплаті судового збору в розмірі 15890,00 грн, у т.ч. за подання позову – 2270,00 грн, за подання апеляційної скарги – 13620,00 грн.
Керуючись ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОТРАДИЦІЯ" - задовольнити.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 22.11.2021 по справі № 520/14314/21 - скасувати.
Прийняти нову постанову, якою позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОТРАДИЦІЯ» до Головного управління ДПС у Харківській області, Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Харківській області № 16370 від 27.04.2021 та № 18956 від 18.05.2021 та Головного управління ДПС у Полтавській області № 3929 від 15.07.2021, № 3974 від 29.07.2021 про відповідність критеріям ризиковості Товариства з обмеженою відповідальністю “АГРОТРАДИЦІЯ”. 
Зобов`язати Головне управління ДПС у Полтавській області (м. Полтава, вул. Європейська, 4, 36000, код ЄДРПОУ ВП 44057192) виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОТРАДИЦІЯ» (Полтавська обл., Лохвицький район, м. Лохвиця, вул. Героїв України, 14-А, офіс 22, код ЄДРПОУ 39165800) з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (м. Харків, вул. Пушкінська, 46, 61057, код ЄДРПОУ ВП 43983495) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОТРАДИЦІЯ» (Полтавська обл., Лохвицький район, м. Лохвиця, вул. Героїв України, 14-А, офіс 22, код ЄДРПОУ 39165800) витрати по сплаті судового збору в розмірі 7945,00 грн.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області (м. Полтава, вул. Європейська, 4, 36000, код ЄДРПОУ ВП 44057192) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «АГРОТРАДИЦІЯ» (Полтавська обл., Лохвицький район, м. Лохвиця, вул. Героїв України, 14-А, офіс 22, код ЄДРПОУ 39165800) витрати по сплаті судового збору в розмірі 7945,00 грн. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Т.С. Перцова 	
Судді	   	В.Б. Русанова    С.П. Жигилій