УХВАЛА

20 квітня 2022 року 
м. Київ
справа № 380/6039/21
адміністративне провадження № К/990/7685/22
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Васильєвої І.А., суддів: Хохуляка В.В.,  Юрченко В.П., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області(ГУ ДПС) на додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23.06.2021 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.02.2022 у справі за позовом Приватного підприємства (ПП) "Жогінтранском" до Головного управління ДПС у Львівській області, Державної податкової служби України, з участю другого відповідача Комісії Головного управління ДПС у Львівській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації про визнання протиправними рішень та зобов`язання вчинити дії,
У С Т А Н О В И В:
Львівський окружний адміністративний суд рішенням від 10.06.2021 задовольнив позов повністю: визнав протиправним та скасував рішення Комісії ГУ ДПС з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних від 08.12.2020 №2214495/41281514 про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; зобов`язав Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 13.11.2020 №8. 
Додатковим рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23.06.2021, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.02.2022, заяву позивача про ухвалення додаткового рішення задоволено частково: стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС на користь ПП "Жогінтранском" понесені підприємством судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу на суму 3000 (три тисячі) грн 00 коп.
На зазначені судові рішення у цій справі ГУ ДПС через систему "Електронний суд" подало касаційну скаргу до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.
Однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом (частина третя статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).
Частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Відповідно до пункту 10 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.
Пунктом 20 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.
Системний аналіз вищезазначених положень процесуального закону дає підстави для висновку, що суд має право віднести справу до категорії малозначних за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмету доказування, складу учасників та інших обставин, крім випадків, передбачених частиною четвертої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України.
Предметом позову у цій справі є вимоги про визнання протиправними та скасування рішення Комісії ГУ ДПС від 08.12.2020 №2214495/41281514 про відмову у реєстрації податкової накладної від 13.11.2020 №8 на загальну суму 173`560,92 грн (в тому числі ПДВ) в Єдиному реєстрі податкових накладних та про зобов`язання ДПС України зареєструвати цю податкову накладну у Єдиному державному реєстрі податкових накладних.
Та обставина, що справа розглянута судом першої інстанції за правилами загального позовного провадження, не змінює її характер як справи незначної складності, оскільки такий її характер визначено нормою пункту 10 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України.
Додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення, яким розглянуто справу по суті.
Тому при оцінці касаційної скарги на предмет допустимості касаційного оскарження додаткового рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23.06.2021 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.02.2022, якої вони стосуються, слід застосовувати такий же критерій.
Доводів про наявність виключних обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, ГУ ДПС у касаційній скарзі не зазначає, судовою колегією такі обставини також не встановлені.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 12, 248, 328, пунктом 1 частини першої 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
У Х В А Л И В:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Львівській області на додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23.06.2021 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09.02.2022 .
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді	І.А. Васильєва В.В. Хохуляк  В.П. Юрченко