ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4060/22 Справа № 200/5886/15 	  	Суддя у 1-й інстанції - Циганкова В.О. Суддя у 2-й інстанції - Максюта Ж. І.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2022 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді Максюти Ж.І.
      суддів Свистунової О.В., Пищиди М.М.
за участю секретар - Панасенко С.С.

       розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:
       
       Позивач ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
       В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та ОСОБА_1 03.09.2007 року уклали кредитний договір DNDZGK00000955. Згідно договору ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" зобов`язався надати Відповідачу кредит у сумі 125000, 00 доларів США на термін до 03.09.2037 року.
       Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2015 року позов Публічного акціонерного товариства Комерційного Банку "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.
       Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код № НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» (КОД ЄДРПОУ 14360570) - в сумі 361100, 28 доларів США, яка складається з наступного: 128421, 25 доларів США - заборгованість за кредитом; 77573, 08 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 15813, 63 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 139292, 32 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором.
       Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код № НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» (КОД ЄДРПОУ 14360570) 3654, 00 гривень у відшкодування витрат по сплаті судового збору.
       В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати заочне рішення суду та закрити провадження у справі.
       Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач 19 жовтня 2010 року звернувся до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з аналогічним позовом до ОСОБА_1 де предметом та підставами позову також були стягнення заборгованості за кредитним договором №DNDZGK00000955 від 03 вересня 2007 року, тобто ті ж самі вимоги, що і за оскарженим рішенням.
       Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення скасуванню виходячи з наступного.
       Відповідно до ст.ст.263,264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим та має стосуватися, зокрема питань: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.
       Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає з огляду на таке.
       Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
       Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
       Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.
       Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідач ОСОБА_1 03.09.2007 року уклали кредитний договір DNDZGK00000955.
       Згідно договору ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» зобов`язався надати Відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у сумі 125000, 00 доларів США на термін до 03.09.2037 року.
       ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі.
       Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором DNDZGK00000955.
       Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку, щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору.
       Згідно договору у випадку порушення зобов`язань за кредитним договором відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.
       Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу вказаний кредит.
       Відповідач ОСОБА_1 не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором № DNDZGK00000955. Таким чином, у порушення умов кредитного договору а також ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав.
       Колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
       Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, зараз і надалі в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
       Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
       Згідно із статтями 525 та 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
       Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).
       Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
       Якщо в зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
       Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
       Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (частина перша статті 546 ЦК України).
       Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
       Доводи апелянта підлягають задоволенню, оскільки при дослідженні матеріалів справи було встановлено, що в в цивільних справах № 200/5886/15-ц та №(2-13688/2010) 2- 5772/2011 однаковий предмет спору та підстави звернення. 
       На основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, перевірених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, прийнявши до уваги доводи приведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову.
       Згідно зі статтею 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.
       У зв`язку з задоволенням апеляційної скарги з позивача на користь відповідача ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 1827, 00 грн.
Керуючись ст.ст.367,374,376,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

       Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2015 року - скасувати.

       В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

       Стягнути з акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1827, 00 грн.

       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя Ж.І. Максюта

Судді О.В. Свистунова

М.М. Пищида