ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/14757/20                               Головуючий у 1-й інстанції:  Літвінова А.В. 
                                                                                      Суддя-доповідач:  Василенко Я.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  05 липня 2022 року                                                                      м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого                    Василенка Я.М.,
суддів                              Ганечко О.М., Кузьменка В.В. 

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.07.2021 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -
                                        В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м Києві, викладене у листі від 03.04.2020 200-0303-8/43342 про відмову у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 27.04.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі його заяви від 27.04.2020 виходячи з розрахунку 90 % від суми місячної заробітної плати на підставі статті 50-1 Закону України Про прокуратуру" №1789-ХІІ у редакції, що діяла на момент виникнення права на отримання пенсії та довідки Офісу Генерального прокурора від 22.04.2020 № 21-858зп, без обмеження граничного розміру, з урахуванням раніше проведених виплат.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.07.2021 позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, оформлене листом від 25.05.2020 № 2600-0303-8/65950, щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ); зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, код ЄДРПОУ 42098368) здійснити з 13.12.2019 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) відповідно до частини двадцятої     статті 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VІІ на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 22.04.2020 №21-858зп про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії, з урахуванням раніше проведених виплат; в решті позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з зазначеним вище судовим рішенням ОСОБА_1 та Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві звернулись із апеляційними скаргами, в яких позивач просить змінити оскаржуване рішення в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок раніше призначеної йому пенсії за вислугу років згідно довідки Офісу Генерального прокурора від 22.04.2020 № 21-858зп, вказавши про необхідність виплати позивачу перерахованої суми пенсії без обмеження її граничного розміру; Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві просить скасувати оскаржуване рішення в частині задоволення позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
З метою повного та всебічного встановлення обставин справи, колегією суддів ухвалено рішення про продовження апеляційного розгляду даної справи на розумний строк.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та з 2007 року отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру».
Офісом Генерального прокурора, на підставі рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 №   7-р(ІІ)/2019 та постанов Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657 та від 30.08.2017 №704, позивачу видано довідку від 22.04.2020 №21-858зп про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії, відповідно до якої розмір заробітної плати з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове соціальне страхування за нормами чинними на 01.03.2018 за відповідною (прирівняною) посадою заступник начальника відділу прокуратури області.
У відповідь на звернення позивача від 30.04.2020, листом від 25.05.2020 №2600-0303-8/65950 Головне управління Пенсійного фонду України у м.     Києві повідомило позивачу, що пунктом 7 постанови Кабінету Міністрів України № 1155 встановлено, що зміна розмірів посадових окладів для працівників прокуратури, передбачених цією   постановою, не є підставою для перерахунку пенсії, що призначені згідно із   Законом України "Про прокуратуру".
Незгода з вказаним рішенням обумовила позивача на звернення до суду першої інстанції з даним адміністративним позовом.
Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що відповідачем протиправно непроведено перерахунок раніше призначеної пенсії за вислугу років на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 22.04.2020 №21-858зп, а тому відмова відповідача, яка знайшла своє відображення у листі від 25.05.2020 №2600-0303-8/65950 є протиправною, у зв`язку з чим вимога позивача про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, оформлене листом від 25.05.2020 № 2600-0303-8/65950, щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), підлягає задоволенню. У той же час, суд першої інстанції зазначив про відсутність підстав для перерахунку пенсії позивача без обмеження її максимального розміру.
Позивач у своїй скарзі зазначає, що оскаржуване рішення в частині відмови в перерахунку пенсії без обмеження максимального розміру підлягає зміні, оскільки судом першої інстанції не були з`ясовані всі обставини справи, не досліджені та не враховані надані до суду докази.
Відповідач у своїй скарзі зазначає, що оскаржуване рішення в частині задоволення позовних вимог прийнято судом першої інстанції з ненаданням належної оцінки нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення, судом порушено правильність застосування норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі.
Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянтів безпідставними, враховуючи наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Умови пенсійного забезпечення відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників до 15 липня 2015 року визначалися Законом України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ (далі - Закон №1789-ХІІ).
Статтею 50-1 цього Закону визначено, що обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.
Частина 18 статті 50-1 Закону України №1789-ХІІ (у редакції, чинній до 01.01.2015) передбачала, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.
01.01.2015 набрав чинності Закон України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 №76-VIII (далі - Закон України №76-VIII), яким, зокрема, частину 18 статті 50-1 Закону України №1789-ХІІ викладено у такій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України».
У подальшому, з 15.07.2015 набрав чинності Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII (далі - Закон №1697-VII), відповідно до підпункту 1 пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» якого визнано таким, що втратив чинність Закон України «Про прокуратуру» від 5 листопада 1991 року №1789-ХІІ, крім пункту 8 частини 1 статті 15, частини 4 статті 16, абзацу 1 частини 2 статті 46-2, статті 47, частини 1 статті 49, частини 5 статті 50, частин 3, 4, 6 та 11 статті 50-1, частини 3 статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів.
Отже, на час звернення позивача до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії положення статті 50-1 Закону України №1789-ХІІ, що регулювали порядок перерахунку пенсій, втратили чинність.
Відтак, оскільки зазначена норма з 01.01.2015 є нечинною, то у таких випадках слід керуватись саме діючим законодавством, зокрема статтею 86 Закону №1697-VII.
Так, згідно з частиною 20 статті 86 Закону України №1697-VII, у редакції Закону №76-VIII, умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.
Разом з тим, рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019 положення частини 20 статті 86 Закону №1697-VII зі змінами визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).
У вказаному рішенні Конституційним Судом України встановлено такий порядок виконання цього Рішення:
- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;
- частина двадцята статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:
«Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».
Відповідно до частини 2 статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що позивач з 13.12.2019 має право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам (зокрема, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657) на підставі довідки Офісу Генерального прокурора від 22.04.2020 № 21-858зп.
Правова позиція з цього питання висловлена Верховним Судом у зразковій справі №560/2120/20, по відношенню до якої справа № 640/14757/20 є типовою.
Велика Палата Верховного Суду у зазначеній зразковій справі зазначила про помилковість доводів пенсійного органу стосовно того, що після набрання чинності рішенням КСУ № 7-р(ІІ)/2019, тобто після 13.12.2019, нормативно-правового акта про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури не ухвалено, а тому немає підстав для перерахунку пенсії, та визнала такі доводи відповідача такими, що не доводять правомірності його дій, оскільки чинна з 13.12.2019 норма частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VII визначає умовою перерахунку пенсії за вислугу років підвищення заробітної плати прокурорським працівникам.
У рішенні про відмову позивачу у перерахунку пенсії пенсійний орган посилається на положення постанови Кабінету Міністрів України «Про умови оплати праці прокурорів» від 11.12.2019 №1155 за змістом пункту 7 якої встановлено, що зміна розмірів посадових окладів для працівників прокуратури, передбачених цією постановою, не є підставою для перерахунку пенсій, що призначені згідно із Законом України «Про прокуратуру».
Натомість, позивач просить здійснити перерахунок пенсії з урахуванням норм постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури», яка жодних обмежень не містить.
В свою чергу, Постанова КМУ № 657 від 30.08.2017 є чинною, а тому немає підстав для її незастосування. Таке рішення уряду є рішенням про «підвищення заробітної плати працівників прокуратури».
Посилання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві у своїй апеляційній скарзі на рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 №6-р/2020 є безпідставним, оскільки в даному випадку підставою для видачі позивачу довідки від 22.04.2020 № 21-858зп про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії, та звернення позивача до пенсійного органу за перерахунком пенсії, слугувало рішення Конституційного Суду України №7-р(ІІ)/2019 від 13.12.2019.
Правові підстави для перерахунку призначених працівникам прокуратури пенсій після прийняття Конституційним Судом України рішення №6-р/2020 від 26.03.2020 не є предметом розгляду у даній справі.
За такого правового регулювання та обставин справи, враховуючи висновки, які зроблені Верховним Судом у зразковій справі, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.
Разом з тим, щодо доводів позивача та позовних вимог, які стосуються перерахунку пенсії без обмеження максимальним розміром, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
«Ефективний засіб правого захисту» у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату, винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.
Колегія суддів зазначає, що ключовим правовим питанням у справі, щодо якого фактично виник спір, є право позивача на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657.
Отже, питання обмеження пенсії максимальним розміром є похідним і повинно вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на перерахунок.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач у відповідь на заяву позивача про перерахунок пенсії відмовив у такому перерахунку з мотивів відсутності нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури.
Відтак, спору щодо обмеження пенсії максимальним розміром на час звернення ОСОБА_1 у цій справі до суду не існувало. В даному випадку відповідачем не обмежено максимальний розмір пенсії позивача, так як її перерахунок взагалі не було здійснено, а, в свою чергу, передчасне задоволення вимог щодо необмеження граничного розміру пенсії позивача суперечить основним засадам адміністративного судочинства, оскільки судове рішення не може ставитись в залежність від настання або ненастання обставин, що можуть виникнути в майбутньому.
Відповідач ще не ухвалював рішення щодо перерахунку призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на виконання цього рішення суду, а тому відсутні підстави вважати, що права останнього у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені.
Отже, оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, вказані позовні вимоги не підлягають задоволенню, як передчасні.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у рішенні від 14.09.2020, залишеного без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.01.2021, у зразковій справі № 560/2120/20. У вказаному рішенні зазначено, що вимоги щодо здійснення перерахунку пенсій без обмеження її граничного розміру, задоволенню не підлягають як передчасні (заявлені на майбутнє).
Згідно з ч. 3 ст. 291 КАС України, при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.
З огляду на те, що дана справа є типовою та відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду від 14.09.2020 у зразковій справі № 560/2120/20, суд апеляційної інстанції враховує правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог.
При цьому, проаналізувавши всі доводи апеляційних скарг по суті спору, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо часткового задоволення позовних вимог та вважає, що судом першої інстанції повно встановлено фактичні обставини справи, правильно визначено норми матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню, з дотриманням вимог ст. 159 КАС України.
Крім того, як зазначено у постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 127/3429/16-ц, Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», §58, рішення від 10.02.2010).
Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Апелянти не надали до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.
Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційні скарги без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.07.2021 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий:                                                                      Василенко Я.М.
                           
Судді:                                                                                Ганечко О.М. 

                                                                                          Кузьменко В.В.