Справа № 298/893/21

ПОСТАНОВА
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.06.2022                 м. Ужгород
       Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , її захисника - Кульчицького Р.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП за апеляційною скаргою Кульчицького Ростислава Романовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 10 лютого 2022 року,
                                        В С Т А Н О В И В:
Постановою судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 10 лютого 2022 року ОСОБА_1  визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і піддано стягненню у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) грн. 20 коп.
       Відповідно до постанови, - 8 серпня 2021 року о 4-ій годині 30 хвилин ОСОБА_1 в смт. Великий Березний по вул. Локоти невпевнено керувала та маневрувала транспортним засобом марки «БМВ», номерний знак НОМЕР_1 , по проїзній частині, під час перевірки документів у водія були наявні ознаки алкогольного сп`яніння – запах алкоголю із порожнини рота. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку на приладі «Драгер», чим порушила вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.        
       Не погоджуючись з даною постановою, - ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що постанова є незаконною та необгрунтованою, прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.
       Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника Кульчицького Р.Р., вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги згідно з положеннями ст. 294 КУпАП.
       Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Пунктом 2.9 а) Правил дорожнього руху визначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Так, - відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №235356 від 08.08.2021, - 8 серпня 2021 року о 4-ій годині 30 хвилин ОСОБА_1 в смт.Великий Березний, вул.Локоти, невпевнено керувала та маневрувала транспортним засобом марки «БМВ», номерний знак НОМЕР_1 , по проїзній частині, під час перевірки документів у водія були наявні ознаки алкогольного сп`яніння – запах алкоголю із порожнини рота. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку на приладі «Драгер», чим порушила вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
Згідно рапорту поліцейського СРПП ВП №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області Гондорчин В.О. від 8 серпня 2021 року, - останній доповідає, що 8 серпня 2021 року близько 4-ої години 30 хвилин, перебуваючи у складі СРПП-1 разом із капралом поліції Коман Я.В., під час патрулювання смт.В.Березний, вул.Локоти, було помічено автомобіль БМВ, д.н. НОМЕР_1 , водій якого невпевнено їхав та маневрував на проїзній частині, під час зупинки даного автомобіля, водій якого була ОСОБА_1 , жит. АДРЕСА_1 , під час перевірки документів у водія був запах алкоголю із порожними рота та нечітка мова, після чого було водієві запропоновано пройти тест на алкогольне сп"яніння у встановленому законом порядку на приладі "Драгер", тест позитивний 0,48 проміле. На ОСОБА_1 було складено адмінпротокол за ч.1 ст.130 КУпАП.
Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.
Доводам апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення було складено з порушенням вимог ст.256 КУпАП, оскільки в ньому зазначено місце вчинення правопорушення, а саме: смт. Великий Березний, вул.Локоти, а такої вулиці в смт.Великий Березний, нема, і станом на 8 серпня 2021 року не було, суд першої інстанції надав належну оцінку. Згідно Розпорядження Голови Закарпатської обласної державної адміністрації від 25 березня 2016 року вулиця Локоти в смт.Великий Березний перейменована на вулицю Василя Наливайка, однак ця обставина, зокрема зазначення в протоколі старої назви вулиці, не впливає на висновок суду щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння у вказаний в протоколі час і ці твердження захисника не спростовують наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого правопорушення. Між тим, в порядку вимог ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено місце вчинення адміністративного правопорушення.
Твердження апелянта про те, що працівниками поліції в протоколі неправильно вказано прилад, яким проводилось освідчення ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, суд до уваги не бере, оскільки протокол містить відомості, що освідчення на стан сп"яніння проводилось на приладі "Драгер", а неповне зазначення в протоколі назви приладу не є тим релевантним фактором, який ставить під сумнів достовірність отриманих результатів за результатами застосування технічного засобу «Drager Alcоtest 6810», повне зазначення назви якого містить роздруківка з результатами освідчення, що долучена до протоколу.
       Також апелянта твердження щодо відсутності в протоколі про адміністративне правопорушення щодо   ОСОБА_1 будь-яких відомостей про фото і відеофіксацію правопорушення не є слушними, оскільки в ньому зазначено про долучення до протоколу відеофіксації.
       Доводи захисту про те, що в протоколі не вказано технічний засіб, яким проводився відеозапис, тому даний запис не є належним доказом, є необґрунтованим, оскільки згідно ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
       Згідно з приписами пункту першого частини першої статті 40 Закону України "Про національну поліцію" поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою виявлення та фіксування правопорушення.
       Доводи захисника про неналежність та недопустимість наявних у матеріалах справи відеозаписів є необгрунтованими, долучені до протоколу відеозаписи суд вважає належними та допустимими доказами у справі.
       Посилання захисника про те, що невідомо на який прилад проводилась відеофіксація, чи за допомогою мобільного телефону, чи на «боді-камеру» на висновки суду не впливають, оскільки вимогами КУпАП, зокрема статтями 251 та 266 КУпАП, якими регулюється дане питання не визначено види технічних приладів та технічних засобів, за допомогою яких має відбуватись відеозйомка правопорушення та процесу його документування.
Апеляційний суд визнає, що винуватість ОСОБА_1 у скоєнні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення підтверджується сукупністю зібраних у справі, досліджених суддею місцевого суду та перевірених апеляційним судом доказів, які вказані вище та яким дана правильна оцінка у постанові.
       Тому, підстав для скасування постанови суду, про що порушується питання в апеляційній скарзі не встановлено.
       Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду, щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
       Стягнення, накладене судом на ОСОБА_1 відповідно до положень ч.2 ст.33 КУпАП, за змістом якої, при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, не враховуються.
       Апеляційний суд вважає, що стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, накладене у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, з дотриманням вимог ст.33 КУпАП та є безальтернативним.
       З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги в цілому та вважає, що підстав для її задоволення немає. 
        Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Кульчицького Ростислава Романовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 10 лютого 2022 року про притягнення ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін. 

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя Т.Ю. Бисага