Справа № 308/7885/14-ц

П О С Т А Н О В А
Іменем України

        15 червня 2022 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі

головуючого                                судді КОНДОРА Р.Ю.
суддів                                        МАЦУНИЧА М.В., ГОТРИ Т.Ю.
за участю секретаря                БОЧКО Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді цивільну справу № 308/7885/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Середнянської селищної ради Ужгородського району, треті особи, які не заявляють самостійних вимого щодо предмета спору, на стороні відповідачів Ужгородська районна державна нотаріальна контора, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , про визнання заповіту недійсним, скасування свідоцтва про право на спадщину та визнання права власності на майно в порядку спадкування, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 23 березня 2022 року, повний текст якої складено 23 березня 2022 року, головуючий суддя Малюк В.М., -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 оскаржив ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 23.03.2022 про залишення позову без розгляду як постановлену з порушенням судом норм процесуального права. Зазначає, що позов залишено без розгляду з підстави, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, внаслідок повторної неявки в судове засідання належно повідомленого про нього позивача. Однак, такої повторної неявки відповідно до процесуального закону не було.
Так, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації в Україні 24.02.2022 був запроваджений воєнний стан, який у подальшому був продовжений до 24.04.2022. Торгово-промислова палата України засвідчила обставини, що тривають з 24.02.2022, надзвичайними, невідворотними та об`єктивними щодо всіх осіб, яких вони стосуються (форсмажорні обставини).
Отже, судове засідання, що було призначене на 24.02.2022, співпало з початком військової агресії Російської Федерації проти України, тому для позивача, для якого існувала небезпека для життя та здоров`я, виникли об`єктивні причини для неявки в судове засідання цього дня.
Про судове засідання, що було призначене на 23.03.2022, позивача не було повідомлено належним чином, оскільки судова повістка йому була вручена лише 25.03.2022, що підтверджується письмовими доказами, отриманими від органу поштового зв`язку. Тому сторона позивача об`єктивно не мала можливості з`явитися в судове засідання.
Крім того, на офіційному вебсайті «Судова влада України» Рада суддів України 02.03.2022 опублікувала рекомендації щодо роботи судів в умовах воєнного стану, відповідно до яких судам було рекомендовано відкладати розгляд справ, які не є невідкладними, та розглядати такі за відсутності учасників процесу лише за наявності їхньої письмової згоди на це, позаяк такі особи можуть бути задіяні в Збройних Силах України, в забезпеченні функціонування критичної інфраструктури, не можуть прибути в судове засідання через загрозу їхньому життю та здоров`ю тощо.
Таким чином, через помилкове застосування судом норм процесуального закону було порушене право позивача на справедливий суд.
Сторона просить ухвалу скасувати, справу направити до суду для продовження розгляду.

У відзиві на апеляцію третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідачів ОСОБА_6 вказує на її обґрунтованість, просить скаргу задовольнити. Зазначає, зокрема, що судове засідання, що було призначене на 24.02.2022, співпало з початком військової агресії Російської Федерації проти України, тому в позивача, який мав підстави переживати за свою безпеку, були об`єктивні причини для неявки в судове засідання. Окрім цього, справа триває з 2014 року і через різні причини тривалий час не знаходить свого вирішення. Третя особа про судове засідання, що було призначене на 23.03.2022, не була обізнана, а позивачу судова повістка в це засідання була вручена лише 25.03.2022.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників: позивача ОСОБА_1 адвоката Микульці Н.І., яка апеляцію підтримала, відповідачки ОСОБА_2 адвоката Мовчана О.О., який скаргу визнав, розглянувши справу за правилами ст. 372 ч. 2 ЦПК України за відсутності інших учасників процесу, обговоривши доводи сторін, перевіривши матеріали справи, суд приходить до такого.

З матеріалів справи вбачається, що позов про визнання заповітів недійсними ОСОБА_1 пред`явив до ОСОБА_2 18.06.2014, провадження в справі було відкрито ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду від 17.07.2014 (а.с. 1-3, 30 т. 1).

Відтоді провадження в справі тривало, позовні вимоги змінювалися, у справі у 2015 році була проведена судово-почеркознавча експертиза, у 2020 році була проведена повторна судово-почеркознавча експертиза, мало місце апеляційне оскарження ухвали про призначення повторної судово-почеркознавчої експертизи, ухвалою суду першої інстанції від 09.09.2021 за клопотанням позивача було призначено комісійну судово-почеркознавчу експертизу, провадження в справі неодноразово зупинялося, поновлювалося, склад суду першої інстанції змінився тричі (а.с. 154-155, 173, 216-217, 238-243 т. 1, а.с. 25-26, 53-55, 81, 205-207, 218-220, 247«а»-248«а» т. 2, а.с. 2, 3, 77-78, 122-131, 174-177 т. 3, а.с. 22-24, 37, 72 т. 4)

Ухвалами Ужгородського міськрайонного суду:
від 17.07.2017 до участі в справі були залучені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимого щодо предмета спору, на стороні відповідачів (а.с. 109 т. 2);
від 17.12.2021 було замінено відповідача Пацканівську сільську раду Ужгородського району Закарпатської області на Середнянську селищну раду Ужгородського району Закарпатської області (а.с. 66-67 т. 4).

У контексті питання про залишення позовної заяви без розгляду апеляційний суд зауважує таке.

Ухвалою від 17.12.2021 після заміни відповідача суд першої інстанції призначив судове засідання на 10-15 к.ч. 27.01.2022. У справі містяться лист суду від 20.12.2021 про направлення учасникам процесу зазначеної ухвали (а.с. 68 т. 4), а також повідомлення про вручення рекомендованих поштових відправлень ОСОБА_1 (8800018617949/8840900002731, подане на пошту 29.12.2021), яке повернулося до судку 28.01.2022, і ОСОБА_7 (№ 8800018617973/8800601416846, подане на пошту 29.12.2021), яке повернулося до суду 25.01.2022 (а.с. 70, 71 т. 4). Однак, ці повідомлення не містять дат вручення рекомендованих поштових відправлень адресатам.

Довідкою суду від 27.01.2022 зафіксовано, що цього дня справа не розглядалася у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному, дата наступного судового засідання в довідці не зазначена (а.с. 69 т. 4).

Про судове засідання, що мало відбутися о 10-15 к.ч. 24.02.2022, позивач ОСОБА_1 повідомлявся судом шляхом розміщення оголошення на вебсайті Ужгородського міськрайонного суду (а.с. 84 т. 4). Доказів отримання позивачем та його представником судових повісток щодо цього судового засідання в справі немає.

Довідкою суду від 24.02.2022 зафіксовано, що в судове засідання учасники справи не з`явилися, дата наступного судового засідання в довідці не вказана (а.с. 86 т. 4).

Про судове засідання, що мало відбутися о 10-15 к.ч. 23.03.2022, позивач ОСОБА_1 було повідомлявся судом шляхом розміщення оголошення на вебсайті Ужгородського міськрайонного суду (а.с. 96 т. 4). Доказів отримання позивачем та його представником судових повісток щодо цього судового засідання в справі станом на 23.03.2022 немає.

Довідкою суду від 23.03.2022 зафіксовано, що в судове засідання учасники справи не з`явилися (а.с. 97 т. 4).

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 23.03.2022 позов ОСОБА_1 залишено без розгляду з підстави, передбаченої ст. 257 ч. 1 п. 3 ЦПК України.

Суд першої інстанції виходив із того, що позивач і його представник були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, доказами чого є повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення № 8800601416846 щодо судового засідання, призначеного на 24.02.2022, а також оголошення на офіційному вебсайті суду, в судове засідання не з`явилися повторно, про причини неявки не повідомили, заяву про розгляд справи за їх відсутності не подавали. Позивач повинен був цікавитися рухом ініційованої ним справи та маючи реальну можливість з`явитися до суду зловживав своїми процесуальними правами.

Із таким вирішенням процесуального питання погодитись не можна.

За приписами ст. 128 ЦПК України:
суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою (ч. 1);
суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою (ч. 2);
судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик (ч. 3);
судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями (ч. 4);
судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення – завчасно (ч. 5);
судова повістка … надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня… (ч. 6);
відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, … викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів … до дати відповідного судового засідання; з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи (ч. 11);
порядок публікації оголошень на веб-порталі судової влади України визначається Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 12).

Стаття 223 ЦПК України встановлює правила, за якими, зокрема:
неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1);
суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні, зокрема, з таких підстав:
неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання (ч. 2 п. 1);
перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними (ч. 2 п. 2);
якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення (ч. 2 п. 5);
якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі:
1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки;
2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки;
3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник;
4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою (ч. 3);
у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення) (ч. 4);
у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору (ч. 5);
про відкладення розгляду справи постановляється ухвала (ч. 9).

Згідно зі статтею 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (ч. 1 п. 3).

Отже, цивільним процесуальним законом можливість залишення позову без розгляду внаслідок повторної неявки позивача в судове засідання пов`язується передусім із належним повідомленням позивача про час і місце розгляду справи та неподанням ним заяви про розгляд справи за його відсутності, що є обов`язковими умовами законності відповідного судового рішення. При цьому, у разі надходження від позивача заяви про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення в судове засідання розгляд справи по суті може мати місце лише якщо остання обставина не перешкоджає розгляду справи.

Станом на 23.03.2022 порядок публікації оголошень на веб-порталі судової влади України Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), не визначений. Відтак у справі, що розглядається, повідомлення позивача, даних про реєстрацію якого в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі немає, про судове засідання (виклик у засідання) належало здійснювати з додержанням правил, встановлених цивільним процесуальним законом, зокрема, щодо направлення судових повісток.

Вимоги закону щодо повідомлення позивача про судові засідання або про його виклик у судові засідання, що були призначені на 24.02.2022 і на 23.03.2022, не були додержані, доказів отримання ним судових повісток щодо цих судових засідань у справі немає. Повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення № 8800601416846, наявністю якого суд першої інстанції вмотивував належність повідомлення позивача про судове засідання, призначене на 24.02.2022, не має стосунку до цього судового засідання, позаяк ним сторона повідомлялася про судове засідання, призначене на 27.01.2022, і дата вручення позивачу поштового відправлення невідома.

До апеляційної скарги позивач додав:
довідку поштового відділення № 6 в м. Ужгороді, витяг із журналу відділення про надходження кореспонденції та копію судової повістки від 01.03.2022 на ім`я ОСОБА_7 про судове засідання, призначене на 10-15 к.ч. 23.03.3022, із яких убачається, що 07.03.2022 до відділення надійшло рекомендоване поштове відправлення № 880019136669, яке було вручене ОСОБА_7 лише 25.03.3022 (а.с. 110, 112-113 т. 4);
копію супровідного листа Ужгородського міськрайонного суду від 23.03.2022, при якому ОСОБА_7 була надіслана копія ухвали суду від 23.03.3022, рекомендоване поштове відправлення № 8800019059966, з відміткою на конверті про отримання 02.04.2022 (а.с. 108, 111 т. 4).

За таких обставин, доводи апеляції про порушення процесуальних прав позивача щодо належного повідомлення (виклику) про судове засідання заслуговують на увагу та не спростовані. Позивача не можна визнати належно повідомленим про час і місце судового засідання і таким, що не з`явився в два судові засідання поспіль будучи повідомленим про такі (викликаним у такі) з додержанням вимог цивільного процесуального закону.

Міркування суду про зловживання позивачем своїми процесуальними правами не можна визнати обґрунтованими та підтвердженими матеріалами справи. Спір був ініційований у 2014 році, тривалість судового провадження не обумовлюється зловживанням позивачем своїми процесуальними правами. Позиція позивача не вказує, а матеріали справи не містять даних про те, що позивач втратив процесуальний інтерес у справі та зловживаючи затягує її розгляд.

Посилання апелянта на обставини, що пов`язуються із запровадженням в Україні з 24.02.2022 воєнного стану у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, теж заслуговують на увагу.

Суд першої інстанції наведених обставин не врахував.

Під час апеляційного розгляду справи представник відповідачки адвокат Мовчан О.О., який не обмежений довірителем у вчиненні певних процесуальних дій (ст. 64 ч.ч. 1, 2 ЦПК України), визнав апеляцію і обидві сторони погодилися з тим, що справу слід вирішити по суті, оскільки вони заінтересовані в остаточному врегулюванні спірних відносин. Таке визнання апеляційної скарги належить врахувати в порядку ст. 364 ч. 4 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції залишив заяву без розгляду помилково, за відсутності обставин, які б свідчили про повторну поспіль неявку сторони позивачів, належно повідомлених про розгляд справи, в судове засідання, без врахування фактичних обставин справи та її реального руху.

Відтак, на підставі ст. 379 ч. 1 п.п. 2, 4 ЦПК України апеляцію належить задовольнити, ухвалу суду першої інстанції, яка без законних підстав перешкоджає провадженню в справі, скасувати, справу для продовження розгляду направити до суду першої інстанції.

Керуючись ст. 374 ч. 1 п. 6, ст. 379 ч. 1 п.п. 2, 4, ст. 382 ЦПК України, апеляційний суд –

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 23 березня 2022 року скасувати, справу для продовження розгляду направити до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає. Повне судове рішення складене 16 червня 2022 року.

Судді