П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  151/781/21                                         Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Моцний В.С.  
          Суддя-доповідач -  Полотнянко Ю.П.   
22 квітня 2022 року                                                                                м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Полотнянка Ю.П. 
суддів:  Драчук Т. О.  Смілянця Е. С. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чечельницького районного суду Вінницької області від 30 грудня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чечельницької селищної ради Гайсинського району Вінницької області, третя особа: ОСОБА_2 про визнання недійсним і скасування рішення №324, 22 сесії 7 скликання Тартацької сільської ради Чечельницького району Вінницької області 13.12.2018 року, 
В С Т А Н О В И В :
в грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Чечельницької селищної ради Гайсинського району Вінницької області, третя особа: ОСОБА_2 , в якому просив визнати незаконним і скасувати рішення  №324, 22 сесії 7 скликання Тартацької сільської ради Чечельницького району Вінницької області від 13.12.2018 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для оформлення права влансості гр. ОСОБА_2 для ведення індивідуального садівництва.
Ухвалою Чечельницького районного суду Вінницької області від 30.12.2021 адміністративну справу передано до Вінницького окружного адміністративного суду. 
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Ухвалами Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29.03.2022 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходячи із приписів ст.20 КАС України, якою встановлено вичерпний перелік справ, які підсудні місцевому загальному суду як адміністративному суду, дійшов висновку, що на розгляд до Чечельницького районного суду Вінницької області надійшов адміністративний позов, відповідно до КАС України, який відноситься до юрисдикції Вінницького окружного адміністративного суду.
Колегія суддів погоджується із таким висновком суду, виходячи з наступного.
Як встановлено судом та вбачається з наявних матеріалів справи, оскаржуваним рішенням №324, 22 сесії 7 скликання Тартацької сільської ради Чечельницького району Вінницької області від 13.12.2018, надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для оформлення права власності орієнтовною площею 0,04 га із земель сільськогосподарського призначення (рілля) Тартацькох сільської ради для ведення індивідуального садівництва по АДРЕСА_1 , б/н грн. ОСОБА_2 .
Вважаючи  таке рішення незаконним, ОСОБА_1 звернувся до Чечельницького районного суду Вінницької області за захистом свого порушеного права.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апеляційної скарги, колегія суддів вказує на таке.
Так, відповідно ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні:
1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;
2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо:
оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій;
уточнення списку виборців;
оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум;
оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб;
3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо:
примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства;
примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України;
затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;
продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України;
затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні;
затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;
4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті;
5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставіЗакону України"Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років".
Тим самим, до даного переліку заявлені позивачем у вищевказаному позові, поданому в порядку адміністративного судочинства, вимоги не відносяться.
Згідно ст.20 ч.2 КАС України окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених ст.20 ч.1 КАС України.
Так, у постановах від 21 березня 2018 року (справа № 536/233/16-ц), 24 квітня 2018 року (справа № 401/2400/16-ц), 30 травня 2018 року (справа № 826/5737/16), 19 червня 2018 року (справа № 922/864/17) Велика Палата Верховного суду дійшла висновку про те, що отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність чи користування, а відмова особі у наданні земельної ділянки, яка висловлена шляхом відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо її відведення, сама по собі не є порушенням цивільного права цієї особи за відсутності обставин, які свідчать про наявність в неї або інших заінтересованих осіб відповідного речового права щодо такої земельної ділянки.
Проект відведення земельної ділянки не визначений законом як підстава набуття права на земельну ділянку і не є правовстановлюючим документом.
Якщо особа звертається до відповідного органу з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, за результатами розгляду якого цей орган приймає відповідне рішення, то в цих правовідносинах відповідач реалізує свої контрольні функції у сфері управління діяльністю, що підпадає під юрисдикцію адміністративного суду.
Розгляду адміністративними судами підлягають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів. Якщо в результаті прийняття рішення особа набуває речового права на земельну ділянку, то спір стосується приватноправових відносин і підлягає розгляду в порядку цивільного чи господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін спору.
Такі висновки викладені постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 361/2562/16-а.
У постанові від 12.06.2019 у справі №749/942/18, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що рішення суб`єкта владних повноважень у сфері земельних відносин може оспорюватися з точки зору його законності, а вимоги про визнання рішення незаконним розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер. У такому випадку вимога про визнання рішення незаконним може розглядатися як спосіб захисту порушеного цивільного права за ст. 16 Цивільного кодексу України та пред`являтися до суду для розгляду в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо фактично підґрунтям і метою пред`явлення позовної вимоги про визнання рішення незаконним є оспорювання цивільного речового права особи (наприклад, права власності на землю), що виникло в результаті та після реалізації рішення суб`єкта владних повноважень. Якщо ж особа звертається до відповідного органу з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, за результатами розгляду якого цей орган приймає відповідне рішення, то в цих правовідносинах відповідач реалізує свої контрольні функції у сфері управління діяльністю, що підпадає під юрисдикцію адміністративного суду.
З аналізу наведених норм убачається, що Тартацька сільська рада Чечельнийцького району Вінницької області під час прийняття оскаржуваного рішення щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки здійснювала владні управлінські функції, оскільки в цих правовідносинах відповідач реалізує свої контрольні функції у сфері управління, що підпадає під юрисдикцію адміністративного суду.
А відтак, вищевказаний позов є підсудним Вінницькому окружному адміністративному суду, а тому не є предметно підсудним Чечельницькому районному суду Вінницької області.
Згідно п. 2 ч.1 ст. 29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, обґрунтовано зазначивши про те, що дана справа не підсудна Чечельницькому районному суду Вінницької області, а доводи апеляційної скарги вказаного висновку суду не спростовують.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Чечельницького районного суду Вінницької області від 30 грудня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий	 	 	Полотнянко Ю.П.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Драчук Т. О.    Смілянець Е. С.