ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/17534/21	Головуючий у 1-й інстанції Багрій Т.Я. 	
Провадження № 33/817/214/22 	Доповідач - Коструба Г.І.	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2022 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Коструба Г.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі за участю особи, що притягується до адмінвідповідальності, - ОСОБА_1 , та його захисника — адвоката Чудопалова Ю. Ю. апеляційну скаргу на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської обл. від 24 березня 2022 р., якою  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що тимчасово не працює, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
Постановою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 березня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови складає 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 496 грн. 20 коп. в дохід держави.
Не погодившись з оскаржуваною постановою місцевого суду, захисник ОСОБА_1 – адвокат Чудопалов Ю. Ю. подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну скаргу задовольнити, скасувати постанову місцевого суду та закрити провадження у справі за відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вважає, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню.
Апелянт зазначає, що, визнавши ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом першої інстанції не враховано приписи статті 35 Закону України «Про Національну поліцію України», якою передбачений вичерпний перелік підстав, за яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби.
Зокрема, складений працівниками поліції протокол про адміністративне правопорушення не містить даних щодо причини зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 , що, на думку захисника, суперечить вимогам ст. 256 КУпАП.
Судом першої інстанції не надано належної оцінки тому факту, що в матеріалах справи відсутні докази того, що працівники поліції взагалі пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на місці огляду на стан сп`яніння. У справі відсутні дані про проведення поліцейськими огляду ОСОБА_1 за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу за участю двох свідків.
Звертає увагу апеляційного суду, що в матеріалах адміністративної справи відсутнє направлення особи до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, де були би зазначені ознаки наркотичного сп`яніння, які передбачені п. 4 розділу 1 зазначеної вище Інструкції та такі ознаки не зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення.
Крім того, місцевий суд не надав належної оцінки тому факту, що працівниками поліції не було вжито заходів щодо відсторонення особи від керування транспортним засобом.
Вищенаведене, на переконання апелянта, свідчить про порушення працівниками поліції встановленого законом порядку направлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для проходження огляду.
В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився лікарем в медичному закладі – КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань» Тернопільської міської ради.
Як слідує з відповіді на адвокатський запит КНП «ТОМЦСНЗ» (копія міститься в матеріалах справи), огляд на стан наркотичного сп`яніння у вказаному медичному закладі проводився за допомогою тесту SNIPER.
Проте, дані, які отримані в результаті цього тестування, є лише попереднім якісним результатом. Для отримання заключного результату необхідно проводити лабораторні дослідження. Зразки, які показали позитивний результат, повинні бути підтверджені більш специфічним методом, наприклад, газовою хроматографією, мас-спектрометрією, про що також йдеться в Інструкції з використання тесту «SNIPER».
Вважає, що висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та акт медичного огляду не є належними доказами, так як проведення лабораторних досліджень біологічного середовища (сечі) на виявлення наркотичних або психотропних речовин імунохроматографічним методом із застосуванням тест-смужок не узгоджується з нормами чинного законодавства, які передбачають порядок огляду водіїв на стан наркотичного сп`яніння в закладах охорони здоров`я.
Крім того, в ОСОБА_1 не відбиралися для дослідження біологічного середовища – кров, слина чи змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя рук, хоча він на цьому наполягав, не погоджуючись з результатами проведеного тесту.
Зазначає, що місцевий суд не взяв до уваги того, що у ОСОБА_1 були відсутні ознаки, за якими в нього спостерігалась змінена поведінка або розлади сприйняття, тобто гострої інтоксикації внаслідок вживання канабіноїдів.
Відтак, на думку захисника, у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Чудопалова Ю. Ю., які просили апеляційну скаргу з наведених у ній підстав задовольнити, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, виходячи з таких міркувань.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до змісту ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Постановою Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.
Всупереч наведеним вимогам закону суд належним чином не з`ясував обставини вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, внаслідок чого викладені в постанові висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.
Так, відповідно до оскаржуваної постанови водій ОСОБА_1 20 вересня 2021 року в 23 год. 10 хв. в м. Тернополі по вул. 15 Квітня керував автомобілем «TOYOTA AVENSIS» р.н. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився в КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР. Висновок № 354. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Ці обставини визнані судом першої інстанції доведеними і покладені в основу оскаржуваної постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Між тим, з такими висновками суду неможливо погодитись, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України “Про Національну поліцію” поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:
1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;
2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;
Як вбачається з матеріалів справи, поліцейським взводу №3 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП капралом поліції Місюрою Р. С. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 №984157, згідно якої 20.09.2021 о 23 год. 10 хв. в м. Тернополі по вул. 15 Квітня водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з технічною несправністю, а саме не працював правий габаритний вогонь. При перевірці документів у водія було відсутнє посвідчення водія відповідної категорії, що свідчить про порушення вимог п. 2.1 (а) ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 121 КУпАП.
Враховуючи те, що вищенаведена постанова у визначеному законом порядку оскаржена не була, а отже є чинною, відсутні підстави вважати, що працівники поліції діяли без достатніх на це підстав.
Дані обставини підтверджуються долученими до матеріалів справи відеозаписами з відеореєстратора та нагрудних камер інспекторів поліції.
Таким чином вважаю, що транспортний засіб ОСОБА_1 працівниками поліції був зупинений законно, за наявності для цього підстав, а тому твердження апелянта про те, що їх дії суперечили ст. 35 ЗУ “Про Національну поліції України”, є необґрунтованими.
Що стосується порушення Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена в тому числі КУпАП, керування транспортними засобами в стані наркотичного сп`яніння тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.
За змістом п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається статтею 266 КУпАП та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція).
Відповідно до частин другої - п`ятої статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 2 розділу І Інструкції встановлено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно пунктів 3, 4 розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Відповідно до пункту 12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Як вбачається із дослідженого суддею апеляційного суду відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, працівник поліції після зупинки транспортного засобу при перевірці документів водія ОСОБА_1 не вказав на наявність ознак наркотичного сп`яніння, зокрема які саме ознаки, передбачені Інструкцією, були виявлені у останнього. В долучених до матеріалів справи стороною обвинувачення доказах відсутні посилання на такі. Більше того, встановлено, що підстав для проведення огляду на стан сп`яніння у ОСОБА_1 , на переконання судді апеляційного суду, не було, оскільки останній чітко відповідав на поставлені йому запитання, в тому числі про те, що він наркотичних засобів в цей день не вживав, його поведінка відповідала обстановці.
Як вбачається із матеріалів справи та долученого відеозапису - медичний огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння був проведений з порушенням встановленого порядку.
Пунктами 3, 4 ,7, 8 розділу ІІІ Інструкції визначено, що огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.
Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.
Пунктом 9 Інструкції визначено, що використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відповідно до пункту 10 розділу ІІІ Інструкції відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів.
Згідно пунктів 15,16 Інструкції за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.
Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) видається на підставі акта медичного огляду.
Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння встановлено згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №354 від 20.09.2021.
З відповіді від 04.11.2021 №3807/1, наданої КНП “Тернопільський обласний медичний центр соціально-небезпечних захворювань” ТОР на адвокатський запит захисника, вбачається, що обстеження ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проводився в умовах клініко-діагностичної лабораторії медичного центру за допомогою швидких тестів “Snipper”. Крім цього, зазначено, що під час обстеження на стан наркотичного сп`яніння встановлюється тільки факт наявності наркотичних речовин в організмі, а кількість таких не визначається. Окремі дослідження по встановленню їх кількості в умовах лабораторії КНП “ТОМЦСНЗ” ТОР не проводяться.
За результатом імунохроматографічного дослідження №480 від 21.09.2021 встановлено, що в сечі ОСОБА_1 виявлено маріхуану.
Так, відповідно до Інструкції до застосування експрес тесту “Sniper 10” встановлено наступне.
"SNIPER" - являє собою якісний імунохроматографічний тест для виявлення наркотичних речовин або їх метаболітів у сечі людини, а саме: морфіну, кокаїну, амфетаміну, метамфетаміну та маріхуани.
Відсутність лінії в зоні Т при наявності її в зоні С є позитивним результатом на даний наркотик.
Дані, отримані в результаті тестування, є лише попереднім якісним результатом. Зразки із позитивним результатом повинні бути підтверджені більш специфічним методом. Перевагу віддають газовій хроматографії/мас-спектрофотометрії або високоефективній рідинній хроматографії.
Для отримання заключного результату необхідно використовувати більш специфічний альтернативний метод. Заключний діагноз повинен бути встановлений лікарем після оцінки всіх клінічних та лабораторних даних.
Згідно п. 7 та 8 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року за №1452/735, встановлено, що проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове, метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.
Крім того, п. 22 розділу ІІІ вказаної вище Інструкції передбачає, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан спяніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.
Також, в адвокатському запиті на інформацію захисника, адресованому КНП “ТОМЦСНЗ” ТОР, адвокатом ставилось питання про надання належним чином завірених копій акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеного щодо ОСОБА_1 , та сертифіката відповідності вимірювальної техніки та обладнання для проведення лабораторних досліджень, а також свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
Згідно з п. 9 Інструкції використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. 
В матеріалах справи наявні сертифікати аналізу “Тесту на виявлення марихуани (ТНС) в сечі, номер серій W01900503 та W51001020, проте вказані сертифікати аналізу не мають жодного значення для справи, оскільки такі є ні сертифікатами відповідності, ні свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки встановленої форми.
Відтак, у матеріалах справи відсутні документи, які б підтверджували те, чи дозволена тест-система, якою проводилось медичне дослідження ОСОБА_1 , для використання Міністерством охорони здоров`я України та чи був дійсний такий прилад на час проведення медичного дослідження.
Відсутній у матеріалах справи і акт медичного огляду особи на стан наркотичного сп`яніння, що свідчить про порушення п. 19 — 20 Інструкції.
На підставі вищенаведеного слід прийти висновку, що порядок проведення медичного дослідження на стан виявлення наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 проведений з порушенням встановленої законодавством процедури, тому результат проведеного медичного огляду ОСОБА_1 на виявлення стану наркотичного сп`яніння, який був оформлений результатом імунохроматографічного дослідження за №480 від 21.09.2021, і був проведений приладом SNIPER-10 та яким було виявлено позитивний результат (марихуана), слід визнати недійсним. 
Суддя апеляційного суду вважає доречними доводи апеляційної скарги в частині того, що місцевий суд не надав належної оцінки тому факту, що працівниками поліції не було вжито заходів щодо відсторонення особи від керування транспортним засобом.
Особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані, зокрема, алкогольного (наркотичного) сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан такого сп`яніння.
Проте ніяких даних про тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення ОСОБА_1 від керування автомобілем внаслідок підозри у перебуванні його у стані наркотичного сп`яніння, як протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №306154 від 24.09.2021 року, так і матеріали адміністративної справи - не містять.
Отже, ОСОБА_1 після складення зазначеного протоколу міг без будь-яких перешкод продовжити керувати транспортним засобом.
Статтею 62 Конституції України, зокрема, передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.
У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі "Кобець проти України" (з урахуванням первісного визначення принципу "поза розумним сумнівом" у справі "Авшар проти Туреччини") доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.
В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені винуватість особи та його подія мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Зазначене в своїй сукупності дає підстави апеляційному суду дійти висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а, відтак, постанова суду підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскільки наявні підстави для скасування постанови з прийняттям нового судового рішення про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя
                                            П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Чудопалова Ю. Ю. задовольнити.
Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 березня 2022 р. про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП — скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Тернопільського
апеляційного суду Г.І. Коструба