Справа № 736/1732/21 	Головуючий у 1 інстанції Кутовий Ю. С. 	
Провадження № 33/4823/121/22 	  	
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП    	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2022 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд у складі:

Головуючого суддді Салая Г.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Чернігові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Корюківського районного суду Чернігівської області від 25 січня 2022 року,  

                                    В С Т А Н О В И В:

Постановою Корюківського районного суду Чернігівської області від 25 січня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і застосовано відносно нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000  гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто судовий збір на користь держави у сумі 454 гривні.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 16.10.2022 року близько 18 год. 53 хв., в с. Козилівка, Корюківського району, Чернігівської області по вул. Набережна, керував автомобілем «ВАЗ-21093», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил Дорожнього Руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого суду та закрити провадження по справі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що постанова не обґрунтована, не відповідає вимогам чинного законодавства та винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує на безпідставний розгляд справи у відсутність його та представника попри подану адвокатом заяву з проханням відкласти розгляд справи. 
Відображені у протоколі відомості не відповідають фактичним обставинам, оскільки на відеозаписі він погоджується пройти огляд у встановленому порядку, а коли один поліцейський підходить до нього з «Драгером», інший за нього відповів, що він відмовляється. Із відео вбачається зухвала поведінка поліцейських та нецензурна лексика, віддають накази не виходити із машини без їх відома і лише пред`явити посвідчення водія і не віддавати його, а залишити собі.  Йому не дали навіть пояснити, що пиво, про вживання якого він повідомив, було безалкогольне. А зазначена ознака сп`яніння – «почервоніння обличчя» відповідно Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» не є ознакою алкогольного сп`яніння, а відповідно до п. 4 Розділу І є ознакою наркотичного сп`яніння. Також вказує, що відмова не була здійснена в присутності свідків.

ОСОБА_1 та його захисник Чикилевська О.В. у судове засіданнняапеляційного суду не зявились. Заяв про відкладенння розглядусправи від них не находило.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав. 

Адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. 

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Суд першої інстанції, на підставі перевірки та належної оцінки зібраних по справі доказів, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130  КУпАП. 

Вина його підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.3), направленням на огляд водія (а.с.5), відеозаписом, на якому зафіксовано як ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та його відмову.
Згідно відеозапису під час спілкування з водієм ОСОБА_1 , останній, на пропозицію поліцейських пройти огляд за допомогою приладу «Драгер» спочатку погодився, але одразу відмовився, зазначивши, що пив пиво, у лікарню їхати також відмовився. Неодноразово намагався вирішити питання про не притягнення його до відповідальності, при цьому будь-якої інформації про те, що вживав безалкогольне пиво, не висловлював, що спростовує доводи апеляційної скарги з цього приводу.
Почервоніння обличчя, як ознака алкогольного сп`яніння не суперечить іншій ознаці – запаху алкоголю з порожнини рота та поясненням ОСОБА_1 про вживання пива.   
Посилання апелянта на складення протоколу не за вказаною у протоколі адресою, не заслуговує на увагу, оскільки місце зупинки автомобіля та місце складення протоколу відповідають відеозапису, а назву вулиці поліцейськими визначено із інформативної таблички.

За таких обставин, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. 
Згідно вимог, викладених у статтях 245, 280, 283 КУпАП, обставини правопорушення судом повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Судовий розгляд даної адміністративної справи судом першої інстанції відбувся з додержанням вказаних норм законодавства, всебічно, повно і об`єктивно досліджені докази по справі і зроблений висновок, виходячи із сукупності всіх зібраних доказів та підтверджених в суді апеляційної інстанції. 
Не може стати підставою для скасування рішення суду розгляд справи у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника, оскільки з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про день та час судового розгляду і подача заяви захисником про відкладення розгляду після проведеного судового засідання не могла вплинути на розгляд справи.

Адміністративне стягнення накладене судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з урахуванням особи правопорушника, відношення до скоєного, характеру вчиненого правопорушення, відсутності обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається. 
За таких обставин, постанова суду відповідає вимогам закону, а тому скасуванню чи зміні не підлягає.   

Керуючись ст., ст. 23, 33, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,       

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а постанову Корюківського районного суду Чернігівської області від 25 січня 2022 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.   

Суддя	Г. А. Cалай