ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

18 серпня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 280/11538/21	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Олефіренко Н.А. (доповідач),
суддів:  Білак С.В., Шальєвої В.А.,        
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15.02.2022 ( суддя першої інстанції Новікова І.В.) в адміністративній справі №280/11538/21 за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізькі акумулятори"  до  Державної податкової служби України  про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю “Запорізькі акумулятори” звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із адміністративним позовом   до Державної податкової служби України,    в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просило:
визнати протиправними дії відповідача щодо неприйняття податкової накладної №11 від 15.04.2021 на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних;
зобов`язати відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних за датою фактичного подання подану позивачем податкову накладну №11 від 15.04.2021.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ним 30.04.2021 направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №11 від 15.04.2021, яка була підписана чинним на той час директором ОСОБА_1 . Разом з тим, позивач вважає, що відповідачем безпідставно відмовлено у реєстрації спірної накладної з посиланням на те, що кваліфікований електронний підпис особи ОСОБА_2 , яким засвідчено електронний документ, не є чинним на дату складання податкової накладної. Позивач вказує на те, що неможливість провести реєстрацію податкових накладних полягає не в порушенні позивачем норм податкового законодавства, а є виключно наслідком помилкової роботи ЄРПН, який не враховує можливість зміни відповідальних осіб, що проводиться в межах строків реєстрації податкової накладної.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 15.02.2022 позовні вимоги задоволені в повному обсязі.
Не погоджуючись з ухваленим рішенням Державна податкова служба України подала апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне з`ясування обставин справи та порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.
          На думку апелянта, суд першої інстанції залишив поза увагою факт того, що після надходження до ДПС податкової накладної в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки чинності кваліфікованого електронного підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкових накладних та/або розрахунку коригування.
          Також, апелянт зауважив, що під час опрацювання податкової накладної виявлено помилки, а саме порушення вимог статті 6 Закону України “Про електронні документи та електронний документообіг” - кваліфікований електронний підпис особи, яким засвідчено електронний документ, не є чинним на дату складання податкової накладної. Відповідач зазначає, що спірна податкова накладна засвідчена електронним підписом ОСОБА_1 , а попередній керівник ОСОБА_3 звільнений з посади керівника з 21.04.2021. Відповідач вважає, що враховуючі заплановані зміни керівника підприємства, платник податку ТОВ “Запорізькі акумулятори” мало право направити на реєстрацію до ЄРПН податкову накладну №11 від 15.04.2021 у період до 22.04.2021 за підписом КЕП ОСОБА_3 . Відповідач вказує на те, що ОСОБА_1 не був керівником на дату складання податкової накладної, а відповідно не міг бути автором та підписувачем електронного документу. 
Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.
Апеляційним судом справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів у разі, в тому числі, відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.
Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
          Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 15.04.2021 ТОВ “Запорізькі акумулятори” складено податкову накладну №11 на отримувача (покупця) – ТОВ “ТД “Говерла”, яку 30.04.2021 направлено на реєстрацію в ЄРПН за електронним цифровим підписом ОСОБА_4 .
Відповідно до отриманої квитанції за номером 43163144, позивача повідомлено про те, що документ не прийнято. Зазначено виявлені помилки/зауваження: Документ не може бути прийнятий – порушено вимоги статті 6 Закону України “Про електронні документи та електронний документообіг” - кваліфікований електронний підпис особи 2692301577 ОСОБА_5 , яким засвідчено електронний документ, не є чинним на дату складання податкової накладної. Зареєстровані підписи особи: -директор з 22.04.2021 по 30.04.2021, -директор з 26.04.2021 по 26.08.2021.
Не погодившись з відмовою відповідача в реєстрації спірної податкової накладної, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Підставою для відмови у прийнятті спірної податкової накладної стало те, що на момент складання податкової накладної – 15.04.2021 директором підприємства був ОСОБА_3 , проте направлено таку податкову накладну на реєстрацію було новим директором ОСОБА_1 , який не мав права підпису документів станом на 15.04.2021.
Не погоджуючись з неприйняттям спірної податкової накладної, товариство звернулося до суду з даним адміністративним позовом про зобов`язання їх зареєструвати.
Задовольняючи позовні вимоги товариства суд першої інстанції виходив з того, що платник податків об`єктивно позбавлений будь-якої можливості виправити такий стан подій, провести реєстрацію накладної або виправити раніше вчинену помилку, що суперечить правилу юридичної визначеності як невід`ємному складовому елементу запровадженого ст.8 Конституції України верховенства права. Чинне законодавство України не містить такого обмеження у підписанні документів сформованих до призначення нового керівника підприємства, оскільки підписуючи документи, зокрема і податкові накладні, особа виступає в якості представника суб`єкта господарювання, а не від власного імені. Встановлений відповідачем недолік носить не законодавчий характер, а технічний, який прямо перешкоджає платникам податків реалізувати покладені на них обов`язки.
За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.
          Так, встановлені обставини справи свідчать про те, що підставою для неприйняття податковим органом до реєстрації наданих позивачем податкових накладних зазначено порушення вимог статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг».
          Відповідно до статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відносини, пов`язані з використанням удосконалених та кваліфікованих електронних підписів, регулюються Законом України «Про електронні довірчі послуги». Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.
          У спірному випадку встановлено, що податкову накладну від 15.04.2021 № 11 складено у час, коли директором ТОВ “Запорізькі акумулятори” був ОСОБА_3 , а підписана та направлена на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних при керівникові (директорі) ОСОБА_1 .
Встановлені обставини справи також свідчать про те, що рішенням № 21/04/21 від 21.04.2021 ОСОБА_3 з 21.04.2021 звільнено з посади  директора ТОВ “Запорізькі акумулятори” та призначено на посаду директора ТОВ “Запорізькі акумулятори” ОСОБА_1 з 22.04.2022.
Згідно із пунктом 1 Розділу III зазначеного Порядку приєднання до Договору здійснюється шляхом надсилання до контролюючого органу першого будь-якого електронного документа у встановленому форматі (стандарті) з дотриманням вимог законодавства. Підтвердженням про приєднання автора до Договору є отримання автором відповідної квитанції про прийняття контролюючим органом такого документа.
          Керуючись Розділом III Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, що затверджений наказом Міністерства фінансів України №557 від 06.06.2017, позивачем до контролюючого органу необхідно було подати Повідомлення про надання інформації щодо кваліфікованого електронного підпису.
Отже, платником податків не були здійснені всі необхідні та належні заходи з метою реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.
В той же час, фактично позиція відповідача полягає у тому, що новий керівник не може підписати такий документ, оскільки діє в рамках іншого договору (договорів про електронний документообіг), дата набрання чинності якого відрізняється від дати створення електронного документа (податкових накладних), та ніяким чином не ідентифікує посадову (уповноважену) особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Тобто, фактично позиція відповідача полягає у тому, що створити та подати електронний документ (податкову накладну) має право лише той керівник платника податку, за участі якого відбувалась господарська операція.
          З такою позицією відповідача суд апеляційної інстанції не може погодитися з огляду на те, що Податковий кодекс України відрізняє подію виникнення обов`язку скласти податкову накладну від події зареєструвати податкову накладну. Такі події не збігаються в часі їх виникнення. Так, у першому випадку момент виникнення обов`язку скласти податкову накладну виникає за першою подією у відповідності до вимог положень ст..187 ПК України, а подія зареєструвати податкову накладну  протягом часу, зазначено в абз.14-18 п.201.10 ст.201 ПК України.
          Протягом проміжку часу між вказаними подіями можуть відбуватися зміни як в структурі організації роботи платника податку так і в особі, яка є керівником платника податку. При цьому, такі зміни не можуть звільняти або позбавляти платника податку обов`язку та права зареєструвати податкову накладну у встановленому законом порядку.
          Отже, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про неправомірність дій відповідача щодо відмови прийняті до реєстрації податкової накладної.
          В той же час, суд апеляційної інстанції не може погодитися з висновком суду першої інстанції про те, що належним способом захисту порушеного права у спірному випадку є зобов`язання відповідача зареєструвати вказану податкову накладну в ЄРПН.
          Так, Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затверджений постановою КМУ від 29.12.2010 №1246.
          Вказаним Порядок визначено критерії за якими контролюючий орган повинен перевірити подані для реєстрації ПН.
          У спірному випадку контролюючий орган взагалі не здійснював перевірку податкової накладної на відповідність усім визначеним критеріям, оскільки ним було відмовлено у прийнятті до реєстрації податкової накладної, а не відмовлено в реєстрації ПН в ЄРПН.
          Таким чином, оскільки фактично податковим органом не було прийнято рішення про відмову в реєстрації ПН в ЄРПН, то зобов`язання відповідача зареєструвати вказану податкову накладну є передчасним, так як повноваженнями щодо вирішення питання про реєстрацію ПН в ЄРПН, у відповідності до положень податкового законодавства, наділені саме податкові органи, а вже їх рішення щодо вказаного питання, можуть бути предметом судового контролю та за наслідками оцінки яких суд може вирішити питання про зобов`язання відповідача вчинити дії, які узгоджуються з повноваженнями податкових органів.
          Отже, такий спосіб захисту права як зобов`язання відповідача зареєструвати ПН в ЄРПН не може бути застосований у спірних відносинах, які фактично виникли з приводу відмови у прийнятті до реєстрації податкових накладних, а не у відмові в реєстрації ПН в ЄРПН.
          В той же час, оскільки встановлені обставини справи свідчать про неправомірність дій відповідача щодо відмови у прийнятті до реєстрації податкової накладної, суд апеляційної інстанції вважає, що належним способом захисту права позивача у спірних відносинах є зобов`язання відповідача прийняти податкову накладну для вирішення питання про її реєстрацію в ЄРПН.
          З цих підстав суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити часткового, рішення суду першої інстанції. в частині визначеного способу захисту права, скасувати та в цій частині прийняти нову постанову.
          На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Державної податкової служби України  задовольнити частково.
          Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15.02.2022 в адміністративній справі №280/11538/21, в частині задоволення вимог про зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну скасувати та в цій частині заявлених вимог прийняти нову постанову.
          Зобов`язати Державну податкову службу України прийняти податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю “Запорізькі акумулятори” №11 від 15.04.2021 для вирішення питання щодо її реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
          В іншій частині рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 15.02.2022 в адміністративній справі №280/11538/21 залишити без змін.
          Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України.
          Повне судове рішення складено 19 серпня 2022 року.

Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Олефіренко 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      В.А. Шальєва