Справа № 991/4875/21
Провадження 1-кп/991/39/21

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

06 липня 2022 року                                                                                 м. Київ

Вищий антикорупційний суд колегією суддів у складі:
головуючого судді – ОСОБА_1 ,
суддів – ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:
секретаря судового засідання – ОСОБА_4 , 
прокурора – ОСОБА_5 ,
захисників – адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , 
обвинувачених –  ОСОБА_9 ,   ОСОБА_10 ,   ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі судових засідань Вищого антикорупційного суду клопотання захисника ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12020000000000081 від 31 січня 2020 року, за обвинуваченням  ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч.2 ст. 366 КК України,   ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч.2 ст. 366 КК України,   ОСОБА_11  у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 191, ч. 2 ст. 28 ч.2 ст. 366 КК України, 

ВСТАНОВИВ:

20 липня 2021 року на розгляд колегії суддів Вищого антикорупційного суду надійшли матеріали вказаного кримінального провадження.
Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 23 липня 2021 року у ньому було призначено підготовче судове засідання.
У ході підготовчого судового засідання захисник ОСОБА_12 заявив сім клопотань про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України. При цьому, вказані клопотання містять взаємовиключні доводи щодо обґрунтування підстав закінчення строку досудового розслідування до моменту направлення обвинувального акта до суду, оскільки, на переконання захисника, у судовій практиці відсутній єдиний підхід до тлумачення норм чинного законодавства щодо порядку обрахунку та продовження строку досудового розслідування, а також наявна невизначеність у питанні застосування змін, внесених до КПК України Законом України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року.

1.Заявлені вимоги та їх обґрунтування.

Перше заявлене клопотання обґрунтовано тим, що:
-продовження строків досудового розслідування до трьох місяців було здійснено за клопотанням неуповноваженого суб`єкта - слідчого Головного слідчого управління НП України, яке не є належним органом досудового розслідування, а отже у встановленому законом порядку строк досудового розслідування продовжено не було;
-після повідомлення про підозру, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, з якого виділено дане кримінальне провадження, сплинув 26 вересня 2019 року, а тому направлення обвинувального акта до суду 20 липня 2021 року здійснено поза межами вказаного строку;

Друге заявлене клопотання обґрунтовано тим, що:
-до даного кримінального провадження застосовуються положення ст. 294 КПК України в редакції, чинній до 15 березня 2018 року, у зв`язку з чим слідчий суддя не уповноважений був продовжувати строки досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, а тому у встановленому законом порядку строк досудового розслідування продовжено не було;
-у зв`язку з цим, строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні сплинув 26 жовтня 2019 року, а тому направлення обвинувального акта до суду 20 липня 2021 року здійснено поза межами вказаного строку;

Третє заявлене клопотання обґрунтовано тим, що:
-до даного кримінального провадження застосовуються положення ст. 294 КПК України в редакції, чинній після 15 березня 2018 року, однак Перший заступник Генерального прокурора, виносячи постанову про продовження строку досудового розслідування до трьох місяців послався на нечинну норму, а тому винесена ним постанова є протиправною, а отже у встановленому законом порядку строк досудового розслідування продовжено не було;
-у зв`язку з цим, строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні сплинув 26 вересня 2019 року, а тому направлення обвинувального акта до суду 20 липня 2021 року здійснено поза межами вказаного строку; 

Четверте заявлене клопотання обґрунтовано тим, що:
-        строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні не було продовжено у встановленому законом порядку, оскільки із клопотаннями про продовження такого строку звертався суб`єкт, який не мав повноважень слідчого у цьому кримінальному провадженні через порушення порядку визначення групи слідчих. Так, начальник другого відділу управління розслідування особливо тяжких злочинів ГСУ Національної поліції України, який визначив групу слідчих у цьому кримінальному провадженні, є лише керівником структурної складової окремого органу досудового розслідування, а не керівником органу досудового розслідування;
-у зв`язку з цим строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні у законному порядку продовжений не був і сплинув 26 вересня 2019 року, а тому направлення обвинувального акта до суду 20 липня 2021 року здійснено поза межами вказаного строку;

П`яте заявлене клопотання обґрунтовано тим, що:
-після повідомлення про підозри, строк досудового розслідування не був продовжений у встановленому законом порядку, оскільки із клопотанням про продовження такого строку звертався детектив НАБУ, який не мав повноважень слідчого у цьому кримінальному провадженні через порушення порядку визначення підслідності за Національним антикорупційним бюро України. Так, у Першого заступника Генерального прокурора були відсутні передбачені законом підстави для зміни підслідності у цьому кримінальному провадженні і визначення її за детективами Національного антикорупційного бюро України;
-враховуючи вказане, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні сплинув 26 лютого 2020 року, а тому направлення обвинувального акта до суду 20 липня 2021 року здійснено поза межами вказаного строку;

Шосте заявлене клопотання обґрунтовано тим, що:
-ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 23.04.2020 строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні було продовжено до 26.07.2020, а за три дня до його спливу – 24.07.2020 стороні захисту було відкрито матеріали досудового розслідування, у зв`язку з чим, враховуючи положення ч. 5 ст. 219 КПК України, з цього дня строк досудового розслідування не спливав і відновився лише в момент фактичного закінчення такого ознайомлення, а саме – 23.06.2021;
-тому, враховуючи, що після такого відновлення до закінчення строку досудового розслідування залишалось три дні, його кінцевою датою слід вважати 26.06.2021, з огляду на що направлення обвинувального акта до суду 20 липня 2021 року здійснено поза межами вказаного строку;

Сьоме заявлене клопотання обґрунтовано тим, що:
-ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 23.04.2020 строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні було продовжено до 26.07.2020, а сторона захисту розпочала ознайомлення з відкритими їй матеріалами досудового розслідування вже після закінчення вказаного строку, а саме – 31.07.2020, оскільки у цей день було відкрито протокол ознайомлення і надано стороні захисту безпосередній доступ до матеріалів досудового розслідування; 
-враховуючи вказане, з урахуванням положень ч. 5 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування закінчився 26.07.2020, оскільки період ознайомлення стороною захисту з матеріалами кримінального провадження не зупиняв його перебіг, а тому направлення обвинувального акта до суду 20 липня 2021 року здійснено поза межами строку досудового розслідування; 

Враховуючи вказане, захисник вважає, що за будь-якого тлумачення судом норм чинного законодавства щодо порядку обрахунку та продовження строку досудового розслідування, обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні направлено до суду поза межами встановлених законом строків, а тому кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України. 

2.Позиції сторін у судовому засіданні. 

У підготовчому судовому засіданні захисники  ОСОБА_12 та ОСОБА_6 повністю підтримали вимоги заявлених клопотань, просили їх задовольнити. 
Захисник ОСОБА_8 підтримав заявлені клопотання, додатково пояснив, що строк досудового розслідування на підставі ч. 5 ст. 219 КПК України зупиняється не з моменту направлення повідомлення про завершення досудового розслідування, а з моменту отримання стороною захисту такого повідомлення. У цьому ж кримінальному провадженні вручення такого повідомлення відбулось вже після закінчення строку досудового розслідування. 
Обвинувачені  ОСОБА_9 ,   ОСОБА_10 та   ОСОБА_11 підтримали позицію своїх захисників.
Прокурори, які брали участь у підготовчому судовому засіданні, заперечували щодо вимог вказаних клопотань та просили відмовити у їх задоволенні, оскільки стороною обвинувачення в повному обсязі були дотримані вимоги чинного законодавства щодо строку направлення обвинувального акта до суду. Додатково прокурор зауважив, що на початку досудового розслідування не було достатніх підстав для визначення підслідності цього кримінального провадження за детективами Національного антикорупційного бюро України, а тому воно правомірно здійснювалось слідчими ГСУ НП України допоки прокурор не визначив іншу підслідність. З огляду на це, звернення із клопотанням про продовження строку досудового розслідування було здійснено уповноваженим на те суб`єктом.
Так само, і слідчий суддя мав право на продовження строку досудового розслідування, оскільки кримінальне провадження за фактом кримінального правопорушення, яке перебуває на розгляді суду, зареєстровано після 15 березня 2018 року, а продовження строку досудового розслідування слідчим суддею, порівняно із прокурором є більшою гарантією, що забезпечує судовий контроль за дотриманням прав підозрюваних. 
Також прокурори наголошували, що доводи сторони захисту про протиправність та необґрунтованість ряду прийнятих на досудовому розслідування процесуальних рішень не можуть бути предметом розгляду на підготовчому судовому засіданні, з огляду на відсутність у розпорядженні суду всієї сукупності матеріалів кримінального провадження та обмеженість повноважень суду на відповідній стадії щодо оцінки таких доводів. 
Загалом прокурори вказували на викривлене тлумачення стороною захисту положень чинного кримінального процесуального законодавства, що спричинило помилкове уявлення про наявність підстав для закриття цього кримінального провадження.

Дослідивши заявлене клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до таких висновків.

3.Оцінка та висновки суду.

За змістом п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, суд має право закрити кримінальне провадження у випадку, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України. 
Вказана підстава для закриття кримінального провадження з`явилась у ст. 284 КПК України у зв`язку з прийняттям ЗУ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року. 
При цьому, згідно з п.4 §2 Прикінцевих положень Розділу 4 вказаного Закону, норми п.10 ч.1 ст.284 КПК України вводяться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, не мають зворотної дії у часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань після введення в дію цих змін, тобто з 16 березня 2018 року. Примітка аналогічного змісту міститься також і в тексті ч.1 ст. 284 КПК України, яку вказаним Законом було доповнено пунктом 10. 
Враховуючи, що в клопотаннях захисника ОСОБА_7 містяться протилежні доводи щодо можливості застосування вказаних законодавчих змін до цього кримінального провадження, колегія суддів в першу чергу має встановити, чи поширюються положення вказаного Закону на це кримінальне провадження. 
За змістом вказаної примітки, можливість закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України законодавець пов`язує з часом внесення в Єдиний реєстр досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення. 
З огляду на вказане, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України можуть бути закриті тільки ті кримінальні провадження, по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР після 15 березня 2018 року. 
Як встановлено судом, у даному кримінальному провадженні досудове розслідування здійснювалось за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України, за фактом ймовірного заволодіння коштами Національної гвардії України та підроблення актів прийому-передачі квартир для Національної гвардії України. 
При цьому, досудове розслідування за обома вказаними фактами розпочалось в межах інших окремих кримінальних проваджень, а саме – 08 лютого 2019 року у кримінальному провадженні № 12019000000000100 за ч. 5 ст. 191 КК України та 06 квітня 2019 року у межах кримінального провадження № 12019000000000338 за ч. 1 ст. 366 КК України. 
У подальшому матеріали вказаних проваджень були об`єднані в межах кримінального провадження № 42017111200000823 від 04 грудня 2017 року, з якого їх потім було виділено у нове кримінальне провадження №12020000000000081 від 31 січня 2020 року, яке наразі і розглядається судом. 
Таким чином, судом встановлено, що відомості про кримінальні правопорушення за фактами, що розглядаються в межах цього виділеного кримінального провадження, внесені в ЄРДР після 15 березня 2018 року, а тому до нього можуть бути застосовані відповідні положення Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року. 
При цьому, та обставина, що в певний період досудове розслідування відповідних фактів здійснювалось в межах об`єднаного кримінального провадження № 42017111200000823 від 04 грудня 2017 року, висновків суду не спростовує і не впливає на правовий режим, який підлягає застосуванню у цьому кримінальному провадженні.
Таким чином, п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України може бути застосований до цього кримінального провадження, а отже, для вирішення питання про наявність чи відсутність підстав для його закриття, суду необхідно з`ясувати, чи не закінчився у ньому строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України.
Так, відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України, досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності. При цьому, досудове розслідування має бути закінчено в межах строку, визначеного ст. 219 КПК України. 
Однією із форм закінчення досудового розслідування є звернення до суду з обвинувальним актом. 
Згідно з положеннями Глави 24 КПК України, вказана форма закінчення досудового розслідування включає в себе комплекс взаємопов`язаних дій, а саме: 
-повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування (ст. 290 КПК України);
-складання і затвердження обвинувального акта і додатків до нього (ст. 291 КПК України);
-вручення його копій стороні захисту (п. 3 ч. 4 ст. 291 та ч. 1 ст. 293 КПК України);
-направлення обвинувального акта до суду.
У зв`язку з цим, прокурор зобов`язаний вчинити кожну з вказаних дій в межах строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України. 
Таким чином, для вирішення порушеного у клопотаннях питання, колегія суддів має встановити, який кінцевий строк досудового розслідування був встановлений у цьому кримінальному провадженні, та чи сплив вказаний строк до моменту направлення прокурором обвинувального акта до суду, як про це стверджує сторона захисту. 
Так, відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України, у разі, якщо в кримінальному провадженні особі повідомлено про підозру, досудове розслідування має бути закінчено протягом двох місяців з дня такого повідомлення. При цьому, вказаний строк досудового розслідування може бути продовжений в порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 КПК України.
Як встановлено судом, це кримінальне провадження було виділено з кримінального провадження №42017111200000823 від 04 грудня 2017 року, в якому 26 липня 2019 року було повідомлено про підозру, а тому, за загальним правилом, досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні мало закінчитись протягом двох місяців, тобто до 26 вересня 2019 року включно.
Водночас, постановою Першого заступника Генерального прокурора від 25 вересня 2019 року було продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №42017111200000823 до 3-х місяців, тобто до 26 жовтня 2019 року. 
У подальшому, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду від 22 жовтня 2019 року (справа № 757/55748/19-к) було продовжено строк досудового розслідування до семи місяців, а саме – до 26 лютого 2020 року.
В межах вказаного строку, 31 січня 2020 року було прийнято рішення про виділення частини матеріалів досудового розслідування із кримінального провадження №42017111200000823 в окреме кримінальне провадження №12020000000000081. 
Враховуючи положення ч. 7 ст. 217 КПК України, при виділенні матеріалів досудового розслідування в окреме провадження відомості про нове кримінальне правопорушення не вносяться (вносяться лише відомості про виділення матеріалів досудового розслідування в окреме провадження) та нове провадження не розпочинається (досудове розслідування продовжується в межах виділених матеріалів), а тому прийняття рішення про виділення не перериває строки досудового розслідування. 
З огляду на це кінцевим строком досудового розслідування у виділеному кримінальному провадженні №12020000000000081 було 26 лютого 2020 року.
В межах вказаного строку, 07 лютого 2020 року постановою Першого заступника Генерального прокурора досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12020000000000081 доручено здійснювати детективам НАБУ, у зв`язку з чим судовий контроль за досудовим розслідуванням у зазначеному провадженні почав здійснюватися слідчими суддями Вищого антикорупційного суду. 
Так, ухвалами Вищого антикорупційного суду від 25 лютого 2020 року (справа № 991/1551/20, провадження1-кс/991/1584/20) та від 23 квітня 2020 року (справа №991/3203/20, провадження №1-кс/991/3303/20) строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні було продовжено до дев`яти та до дванадцяти місяців відповідно, з огляду на що кінцевою датою строку досудового розслідування було визначено 26 липня 2020 року.
У межах зазначеного строку і за 3 дні до його спливу, а саме – 24 липня 2020 року, стороною обвинувачення в порядку ст. 290 КПК України було повідомлено сторону захисту про завершення досудового розслідування і відкрито матеріали кримінального провадження для ознайомлення. Починаючи з цієї дати стороні захисту було надано можливість знайомитись з матеріалами кримінального провадження.
У зв`язку з тим, що представники сторони захисту зволікали з ознайомленням, ухвалами слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 13 січня 2021 року (справа № 991/10564/20, провадження № 1-кс/991/10834/20), від 16 березня 2021 року справа № 991/1546/21, провадження № 1-кс/991/1577/21 та від 15 липня 2021 року справа № 991/4589/21, провадження № 1-кс/991/4652/21) щодо різних представників сторони захисту та в різний період часу встановлювався строк для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, останній раз до 20 липня 2021 року.
У цьому контексті, колегія суддів відзначає, що ч. 10 ст. 290 КПК України передбачає можливість встановлення строку на ознайомлення стороні захисту в цілому, а не окремим її представникам, однак, при цьому і не вимагає, щоб факт зволікання мав місце з боку кожного представника сторони захисту (тобто кожного підозрюваного і всіх їх захисників). 
З огляду на це, встановлення строку на ознайомлення у кримінальних провадженнях з декількома підозрюваними здійснюється у випадку існування зволікання з боку хоча б одного підозрюваного (а у разі реалізації ним свого права на ознайомлення через захисника – у випадку існування зволікання з боку такого захисника).
Враховуючи вказане, колегія суддів вважає, що встановлений ухвалою слідчого судді строк на ознайомлення стосується всієї сторони захисту в цілому. 
Такий підхід не тільки відповідає вимогам ч. 10 ст. 290 КПК України, але й забезпечує прогнозованість юридичних процедур та визначеність у питанні обрахунку строку досудового розслідування, а також періоду, який, відповідно до положень ч. 5 ст. 219 КПК України, у цей строк не включається.
У цьому контексті суд відхиляє доводи захисника ОСОБА_7 про те, що сторона захисту фактично реалізувала своє право на ознайомлення ще 23.06.2021, про що направила стороні обвинувачення письмове повідомлення, оскільки, як вказано вище, ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 15.07.2021 у цьому кримінальному провадженні було востаннє встановлено факт зволікання представником сторони захисту при ознайомленні з матеріалами досудового розслідування і встановлено строк на таке ознайомлення до 20 липня 2021 року, після спливу якого вся сторона захисту вважалась такою, що реалізувала своє право на ознайомлення. 
За таких обставин, суд констатує, що в період з 24 липня 2020 року по 20 липня 2021 року проводилось ознайомлення сторони захисту з матеріалами досудового розслідування, який за правилами ч.5 ст. 219 КПК України не включається у строк досудового розслідування. 
При цьому, колегія суддів відхиляє як безпідставні доводи захисників про те, що строк ознайомлення сторони захисту з матеріалами досудового розслідування, який, не включається в строк досудового розслідування, розпочинається не з моменту повідомлення про завершення досудового розслідування і надання доступу до таких матеріалів, а з моменту, коли сторона захисту фактично отримала таке повідомлення або безпосередньо розпочала ознайомлюватись із відкритими їй матеріалами. 
Обидві вказані позиції не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, виходячи з такого. 
За змістом ст. 290 КПК України, від прокурора, слідчого вимагається повідомити сторону захисту про завершення досудового розслідування та надання їй доступу до усіх матеріалів досудового розслідування. При цьому, суд звертає увагу на те, що фактичне ознайомлення з такими матеріалами – це не обов`язок сторони захисту, а її право, а тому сторона захисту реалізує його на власний розсуд – у той час, в тому обсязі, порядку та у спосіб, у якому вважає за необхідне. У зв`язку з цим, обрахунок строку ознайомлення, який не включається у строк досудового розслідування, не може ставитись в залежність від обраного стороною захисту способу та порядку здійснення такого ознайомлення. 
Враховуючи вказане, законодавець пов`язує зупинення обрахунку строку досудового розслідування не з безпосереднім початком ознайомлення сторони захисту з матеріалами досудового розслідування, а з моментом повідомлення їй про завершення досудового розслідування та надання доступу до відповідних матеріалів. При цьому, таке повідомлення може бути здійснено як шляхом його безпосереднього вручення представникам сторони захисту, так і шляхом його направлення способами передбаченими Главою 11 КПК України, в т.ч. і з використанням засобів поштового зв`язку. 
У зв`язку з цим, строк, який відповідно до ч. 5 ст. 219 КПК України, не включається у строк досудового розслідування, обраховується з моменту повідомлення сторони захисту про завершення досудового розслідування та надання доступу до усіх матеріалів досудового розслідування і до моменту підтвердження стороною захисту цього факта або ж до закінчення строку, встановленого слідчим суддею в порядку ч. 10 ст. 290 КПК України.
З огляду на це, строк досудового розслідування у період з 24 липня 2020 року по 20 липня 2021 року не спливав, а його закінчення було перенесено на 3 дні від кінцевої дати такого ознайомлення, тобто на 23 липня 2021 року. 
Тому саме до цього часу прокурор повинен був направити обвинувальний акт до суду.
Судом встановлено, що до спливу вказаного строку, а саме – 20 липня 2021 року обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні було направлено до Вищого антикорупційного суду. 
Таким чином, колегією суддів встановлено, що стороною обвинувачення завершено досудове розслідування у строки, визначені ст. 219 КПК України, а тому відсутні підстави для закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.
При цьому, суд вважає необґрунтованими доводи сторони захисту про відсутність повноважень у слідчого судді продовжувати строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, оскільки як було встановлено вище, відомості щодо обох кримінальних правопорушень, які розслідуються у його межах, були внесені до ЄРДР після 15 березня 2018 року, а тому до цього кримінального провадження застосовуються зміни, внесені Законом України  № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року, в т.ч. і в частині продовження строку досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді, а тому таке продовження відбувалось на підставі та в межах визначених законом (аналогічна правова позиція висловлена ККС ВС у постанові від 23.03.2020 по справі №310/9496/19 та у постанові від 26.05.2021 по справі № 199/4574/20).
Також суд відхиляє доводи сторони захисту щодо порушення правил визначення та зміни підслідності, а також порушення порядку визначення слідчих у цьому кримінальному провадженні, і, як наслідок, щодо незаконності продовження строку досудового розслідування за клопотаннями неуповноважених осіб, оскільки такі доводи не можуть бути предметом розгляду на стадії підготовчого судового засідання. 
Так, виходячи зі змісту ст. 314 та ст. 315 КПК України, законодавцем визначено вичерпний перелік повноважень суду на стадії підготовчого провадження, до якого не входить можливість надавати оцінку процесуальним рішенням слідчого/прокурора з точки зору їх законності і обґрунтованості, зокрема, і з огляду на те, що в розпорядженні суду відсутні будь-які матеріали досудового розслідування, окрім обвинувального акта і додатків до нього, на підставі яких має здійснюватися перевірка відповідних доводів сторони захисту. 
Розгляд по суті вказаних аргументів захисту під час підготовчого судового засідання був би передчасним, оскільки вирішення вказаних питань потребує аналізу законності низки взаємопов`язаних процесуальних дій та рішень на підставі сукупності всіх матеріалів кримінального провадження, які на даний час відсутні в розпорядженні суду, а тому колегія суддів вважає, що їх аналіз має відбуватись на стадії судового розгляду, зокрема, під час дослідження доказів, а також під час надання їм оцінки в нарадчій кімнаті.

Керуючись ст. ст. 3, 284, 314, 372, 376 КПК України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.У задоволенні клопотань захисника  ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження – відмовити.
2.Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення. 
3.Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Головуючий:                                                  ОСОБА_1 

Судді:                                                                  ОСОБА_2 

ОСОБА_3