ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/11247/21 	Головуючий у 1-й інстанції Позняк В.М. 	
Провадження № 22-ц/817/289/22 	Доповідач - Хома М.В.	
Категорія - 307010000 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2022 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючої - Хома М.В. 
суддів -  Гірський Б. О., Бершадська Г. В., 
секретар - Панькевич Т.І. 
з участю  ОСОБА_1 та його представника - адвоката Майки А.Б., представника ОСОБА_2 - адвоката Багранюка В.С., представника Першої Тернопільської державної нотаріальної контори  - Утинської З.З. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 2 грудня 2021 року, повний текст якого складено 12 грудня 2021 року, ухвалене суддею Позняком В.М. у цивільній справі №607/11247/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Першої Тернопільської державної нотаріальної контори про визнання заповіту нікчемним, 
ВСТАНОВИВ:
В червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, який обґрунтовано тим, що 28 серпня 2014 року його тітка — ОСОБА_3 склала заповіт, яким усе своє майно заповіла йому, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . 
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. Позивач звернувся до Тернопільської державної нотаріальної контори за оформленням спадщини, однак йому відмовлено, оскільки ОСОБА_3 вчинила ще один заповіт на користь ОСОБА_2 , посвідчений державним нотаріусом Першої Тернопільської державної нотаріальної контори Утинською З.З. 
Позивач вважає складений на користь ОСОБА_2 заповіт нікчемним.
ОСОБА_2 у заяві про прийняття спадщини вказав дату складеного на його користь заповіту 15.02.2019 року.
У матеріалах спадкової справи наявний складений в користь ОСОБА_2 заповіт, із змісту якого неможливо встановити дату його складання та співставити із даними Спадкового реєстру.
Зокрема, у тексті заповіту дату його складання зазначено “двадцять шостого дві тисячі дев”ятнадцятого року”, час складання 11 год. 35 хв.
У Спадковому реєстрі міститься інформація про заповіт ОСОБА_3 , де зазначено дату його складання 26.02.2019 року, час 11 год. 11 хв, що передує часу, зазначеному у тексті оскаржуваного заповіту.
Наведене на думку позивача свідчить про те, що в спадковій справі, заведеній після смерті ОСОБА_3 , відсутній заповіт, складений 26.02.2019 року. Натомість, у цій спадковій справі є заповіт, посвідчений державним нотаріусом Першої Тернопільської державної нотаріальної контори Утинською З.З. по реєстрі за №1-99, відомості про який відсутні у Спадковому реєстрі.
Зважаючи на вищенаведене, ОСОБА_1 просив суд визнати нікчемним заповіт, посвідчений державним нотаріусом Першої Тернопільської державної нотаріальної контори Утинською З.З. по реєстрі за №1-99 із реквізитами місце складення “місто Тернопіль, Україна” дата складення “двадцять шостого дві тисячі дев`ятнадцятого року”, час “11 год. 35 хв.”
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 2 грудня 2021 року в задоволенні позову відмовлено. 
Додатковим рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 4 січня 2022 року стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 8000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Рішення суду обґрунтовано тим, що допущені при складанні заповіту технічні описки не впливають на дійсність заповіту та не свідчать про порушення його форми та порядку посвідчення. Крім цього, позивачем обрано неналежний спосіб захисту, оскільки заявлено вимогу про встановлення нікчемності правочину без застосування наслідків його недійсності. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове судове рішення, яким позов задовольнити. Вказує, що рішення прийнято із порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки суд дійшов помилкового висновку, що підставою заявленого позову є нікчемність заповіту через технічну помилку (описку), тоді як позивачем доводився факт нікчемності заповіту у зв`язку із відсутністю в Спадковому реєстрі відомостей про спірний заповіт. Також посилався на доводи, викладені у позовній заяві.
Відзиву на апеляційну скаргу не подано, що відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.
Ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Судом встановлено, що відповідно до заповіту від 22 серпня 2014 року за номером 56451343, бланк НАВ879633, номер в реєстрі 2276, посвідчений 28 серпня 2014 року приватним нотаріусом Мартюк Н.М., ОСОБА_3 заповіла ОСОБА_5 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4 своє майно.
Як вбачається із заповіту, датованого «двадцять шостого дві тисячі дев`ятнадцятого року», бланк серії ННМ №379155, посвідченого державним нотаріусом Першої Тернопільської державної нотаріальної контори Утинською З.З., ОСОБА_3 все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалось, а також все те майно, яке буде належати їй на день смерті та на яке за законом матиме право, заповіла ОСОБА_2 . 
У тексті заповіту зазначено, що ОСОБА_3 стверджує, що цей заповіт складено нотаріусом на її прохання та з її слів за допомогою комп`ютерної техніки, відповідає її волі. 
Рукописним текстом ОСОБА_3 вказала, що заповіт вголос нею прочитано та підписано власноручно.
У зв`язку із похилим віком та на прохання заповідача ОСОБА_3 заповіт складено та посвідчено удома за адресою: АДРЕСА_1 . 
Зазначений заповіт зареєстровано в реєстрі за номером 1-99.
Судом першої інстанції оглянуто у судовому засіданні та досліджено Книгу вчинення нотаріальних дій Першої Тернопільської державної нотаріальної контори, у якій на сторінках 20-21 зазначено, що спірний заповіт нотаріусом Утинською З.З. за реєстровим номером 1-99 посвідчено 26 лютого 2019 року.
Як вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), заповіт ОСОБА_3 на бланку ННМ №379155, номер у реєстрі нотаріальних дій 1-99, дата посвідчення ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований у Спадковому реєстрі 26.02.2019 року, 11:11, номер у Спадковому реєстрі 63817277.
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 3 травня 2019 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла.
З Свідоцтва про поховання від 4 травня 2019 року, договору-замовлення на організацію поховання №532 від 3 травня 2019 року, квитанції СКП «Ритуальна служба Бюро ритуальних послуг» ОСОБА_2 замовляв та оплачував ритуальні послуги у зв`язку із смертю ОСОБА_3 .
Після смерті ОСОБА_3 . Першою Тернопільською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа №359/2019.
Із заявами про прийняття спадщини 8 травня 2019 року звернулись ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , 18 червня 2019 року звернувся ОСОБА_2 .
Також, 17 вересня 2019 року до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом звернулась ОСОБА_6 , а також ОСОБА_7 про прийняття спадщини за законом.
Відповідно до висновку експертизи від 24.12.2020 року №3/3-421/20, призначеної за ухвалою суду у цивільній справі №607/24131/19, підпис від імені ОСОБА_3 та рукописний текст «Вголос мною прочитано та підписано власноручно ( ОСОБА_3 ) у примірнику заповіту, посвідченого державним нотаріусом Першої Тернопільської державної нотаріальної контори Утинською З.З. «Двадцять шостого дві тисячі дев`ятнадцятого року», зареєстрованому в реєстрі за №1-99, виконані ОСОБА_3 .
У статті 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
Частинами другою, третьою та четвертою статті 1254 ЦК України закріплено, що заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Якщо новий заповіт, складений заповідачем, був визнаний недійсним, чинність попереднього заповіту не відновлюється, крім випадків, встановлених статтями 225 і 231 цього Кодексу.
Відповідно до частини третьої статті 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Загальні підстави недійсності правочину визначені статтею 215 ЦК України, згідно якої підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. 
Згідно зі статтею 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251, 1252 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 1257 ЦК України, заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.
Встановивши, що заповіт відповідає вимогам закону щодо його форми та порядку укладення, особу заповідача встановлено за паспортом із зазначенням у заповіті реєстраційного номеру облікової картки платника податків, підписаний особисто заповідачем, зазначено місце складення заповіту, вказано дату й місце його посвідчення, посвідчений уповноваженою на те особою, яка перевірила дієздатність заповідача і з`ясувала її дійсну волю щодо розпорядження майном на випадок смерті, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для висновку про нікчемність заповіту.
Всебічно з”ясувавши обставини справи, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що технічні помилки (описки) у заповіті не впливають на його дійсність, не свідчать про порушення його форми та порядку посвідчення. 
Доводи апеляційної скарги про те, що підставою позову були не технічні помилки, а відсутність у Спадковому реєстрі відомостей про заповіт, посвідчений державним нотаріусом Першої Тернопільської державної нотаріальної контори Утинською З.З. (невідомо коли складений) по реєстрі за №1-99, наявний у спадковій справі №359/2019 від 08.05.2019 року, заведеній після смерті ОСОБА_3 , колегія суддів оцінює критично, виходячи з наступних мотивів.
Суд надав оцінку всім доводам позивача та прийшов до вірного висновку, що заповіт ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 був складений, посвідчений нотаріусом Утинською З.З. та зареєстрований у Спадковому реєстрі саме 26 лютого 2019 року, а допущені нотаріусом при посвідченні заповіту технічні помилки (описки) не свідчать про порушення вимог закону щодо форми та посвідчення заповіту, отже відсутні передбачені законом підстави вважати цей заповіт нікчемним.
У Спадковому реєстрі 26.02.2019 року за номером 63817277 зареєстрований саме той заповіт, який складений 26.02.2019 року ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , зареєстрований в реєстрі за №1-99, про що свідчить у тому числі й номер бланка ННМ №379155, на якому цей заповіт виготовлений.        
Судом не встановлено, що мало місце складання ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 та посвідчення нотаріусом Першої Тернопільської державної нотаріальної контори Утинською З.З. двох різних заповітів, один з яких внесений до Спадкового реєстру, а інший, наявний у спадковій справі — ні. 
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору, такий позов може пред”являтися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, а тому позивачем вірно обрано спосіб захисту і вказівка суду про неналежний спосіб захисту є помилковою та не відповідає правовим позиціям Верховного Суду (висловленим у постановах від 24 жовтня 2018 року справа №673/416/16-ц та інших), колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції вірно врахував правову позицію Верховного Суду, висловлену у постановах від 16 червня 2021 року (справа №620/564/19, 28 жовтня 2021 року (справа №498/606/17), відповідно до якої вимога про встановлення нікчемності заповіту без застосування наслідків недійсності правочину не є належним способом захисту.
Крім цього, колегія суддів зазначає, що судом встановлено відсутність підстав вважати складений ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заповіт нікчемним.
Рішення суду є законним та обгрунтованим, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 — залишити без задоволення.
Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 2 грудня 2021 року — залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 5 травня 2022 року.

Головуюча                                                                        Хома М.В.

Судді                                                                                Гірський Б.О.

                                                                               Бершадська Г.В.