ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

04 серпня 2022 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 751/3059/21
Головуючий у першій інстанції – Маслюк Н. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/199/22

Суд у складі:
головуючого - судді Євстафіїва О.К.,
суддів: Скрипки А.А., Шарапової О.Л.,
за участю секретаря Шапко В.М.,

позивач – ОСОБА_1 ,
відповідачі: Чернігівська обласна прокуратура, Державна казначейська служба України,

особа, яка подала апеляційну скаргу: Державна казначейська служба України,

на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07 жовтня 2021 року; час, місце ухвалення і дата складання повного його тексту: 07.10.2021, м. Чернігів,

в с т а н о в и в:

У квітні 2021 р. представник ОСОБА_1 – адвокат Дворніченко М.М. звернувся з позовом до прокуратури Чернігівської області, Державної казначейської служби України (далі за текстом – ДКСУ), в якому просив стягти з Державного бюджету України шляхом списання з рахунку Державної казначейської служби України, спеціально визначеного для відшкодування шкоди, заподіяної незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду на користь ОСОБА_1 300000 грн 00 коп. відшкодування моральної шкоди та 40000 грн 00 коп. на відшкодування витрат по оплаті юридичної допомоги. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що починаючи з 04.10.2017 (дата внесення інформації до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України за матеріалами кримінальної справи № 42018270000000017), по 07.09.2019 (дата набрання законної сили ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова про закриття цього кримінального провадження у зв`язку з відмовою від підтримання державного обвинувачення) незаконно проводилося досудове розслідування. Зокрема у рамках цієї справи ОСОБА_1 повідомлено про підозру та складено обвинувальний акт, який було направлено до суду. Внаслідок цих незаконних дій ОСОБА_1 зазнав моральної шкоди, яка виразилася у зганьбленні його честі й гідності, престижу та ділової репутації. Крім того, ОСОБА_1 належить відшкодувати витрати на оплату послуг захисника у кримінальній справі в сумі 40000 грн 00 коп. 
Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково: стягнуто на користь ОСОБА_1 з Державного бюджету України 117000 грн 00 коп. у відшкодування моральної шкоди та 40000 грн 00 коп. на відшкодування вартості надання юридичної допомоги у вищевказаному кримінальному провадженні. Ухвалюючи це рішення, суд виходив з того, що:
- вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу у кримінальній справі підтверджено належними й допустимими доказами;
- ОСОБА_1 перебував під слідством з 26.01.2018 (з моменту повідомлення йому про підозру в кримінальному провадженні № 42018270000000017) до 07.09.2019 (дата набрання законної сили ухвалою суду про закриття цього кримінального провадження), тобто 19 місяців 12 днів;
- законодавчо визначений мінімальний розмір заробітної плати з 01.01.2021 становить 6000 грн 00 коп., виходячи з якого гарантований законом мінімальний розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди становить 114000 грн (19 міс х 6000 грн 00 коп.);
- урахувавши ступінь, глибину та характер душевних страждань ОСОБА_1 , істотність вимушених змін у житті останнього, тривалість перебування його під слідством та судом розмір відшкодування йому моральної шкоди слід визначити в сумі 117000 грн 00 коп.;
- витрати на оплату правової допомоги у згаданому кримінальному провадженні в розмірі 40000 грн 00 коп. підтверджено належними, допустимими доказами.
В апеляційній скарзі ДКСУ просить скасувати вказане рішення та ухвалити рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову. Доводи скарги зводяться до такого:
- розмір відшкодування моральної шкоди не повинен перевищувати встановлений законодавством України розмір, причому судом він може бути зменшений;
- присуджений розмір відшкодування позивачу моральної шкоди не є співмірним завданій йому шкоді;
- судом І інстанції проігноровано положення пп. 1, 3, 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774-VIII, згідно з якими мінімальна заробітна плата не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат, і що у цих випадках як розрахункова величина застосовується розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений на перше січня календарного року, починаючи з 01.01.2017.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
У судовому засіданні представник ДКСУ – головний спеціаліст юридичного відділу Мулач Я.В. та представник Чернігівської обласної прокуратури – прокурор відділу Косова О.А. просили задовольнити апеляційну скаргу.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши її матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню.
У справі встановлено таке.
Згідно з копіями ухвали слідчого судді апеляційного суду Чернігівської області від 22.11.2017 № 3672 т, постанови прокурора прокуратури Чернігівської області про виділення матеріалів досудового розслідування від 25.01.2018, повідомлення слідчого прокуратури Чернігівської області Заліському С.М. про підозру від 26.01.2018, постанови прокурора прокуратури Чернігівської області про відмову від підтримання державного обвинувачення від 05.07.2019 та ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30.08.2019 у справі № 751/602/18 (арк. 62-63, 64-66, 85-91, 67-68, 92-94):
- 04.10.2017 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення за № 42017270000000271 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_1 ;
- 22.11.2017 надано дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії відносно ОСОБА_1 на зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж у виді контролю за телефонними розмовами останнього;
- 25.01.2018 з матеріалів кримінального провадження за № 42017270000000271 від 04.10.2017 виділено матеріали досудового розслідування за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 307 КК України; вказані відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань та виділеним матеріалам присвоєно номер кримінального провадження 42018270000000017;
- 26.01.2018 ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачено ч. 2 ст. 307 КК України;
- 05.07.2019 прокурор відділу прокуратури Чернігівської області за погодженням першого заступника прокурора цієї ж прокуратури відмовився від підтримання державного обвинувачення під час судового розгляду у Новозаводському районному суді м. Чернігова кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 42018270000000017 від 25.01.2018, стосовно ОСОБА_1 ;
- ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 30.08.2019 у справі № 751/602/18, яка набрала законної сили 07.09.2019, кримінальне провадження № 42018270000000017, внесене 25.01.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, закрито у зв`язку з відмовою прокурора від підтримання державного обвинувачення. 
Договором про надання правової допомоги від 05.12.2017, що укладено адвокатом Дворніченком М.М. та ОСОБА_1 , додатковими угодами до цього договору № 1 та № 2 від 05.12.2017 та від 26.01.2018, актом прийому-передачі виконаних робіт від 03.09.2019 та квитанцією від 05.12.2017 підтверджується оплата ОСОБА_1 послуг адвоката Дворніченка М.М. на суму 40000 грн 00 коп. (копії цих документів на арк. 5-6, 7, 8,9, 10).
Аналізуючи норми права, що регулюють спірні правовідносини, та обставини справи, суд доходить такого.
Відповідно до ч. 2 ст. 1176 ЦК України, право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», громадянинові підлягає відшкодуванню шкода, завдана внаслідок незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян. У випадках, зазначених у ч. 1 цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду.
Пунктом 2 ч. 1 ст. 2 вказаного Закону передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку закриття кримінального провадження за невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати.
У пункті 5 ст. 3 Закону, про який йдеться, зазначено, що у наведених в його статті 1 випадках громадянинові підлягає відшкодуванню моральна шкода.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 цього Закону, розмір відшкодування моральної шкоди та сум, сплачених громадянином у зв`язку з наданням йому юридичної допомоги, залежно від того, який орган провадив слідчі (розшукові) дії чи розглядав справу, у місячний термін з дня звернення громадянина визначають відповідні органи, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратура і суд.
Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 13 цього ж Закону, питання про відшкодування моральної шкоди за заявою громадянина вирішується судом відповідно до чинного законодавства України; відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом проводиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом.
З встановленого апеляційний суд робить такі висновки.
Період незаконного перебування ОСОБА_1 під кримінальним переслідуванням з 26.01.2018 (дата повідомлення йому про підозру) по 07.09.2019 (дата набрання законної сили ухвалою суду про закриття кримінальної справи № 42018270000000017 у зв`язку з відмовою прокурора від підтримання державного обвинувачення ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України) становить 19 місяців і 12 днів.
Суд погоджується з твердженнями ОСОБА_1 про те, що незаконним притягненням до кримінальної відповідальності йому завдано втрат немайнового характеру у виді зганьблення його честі й гідності, престижу та ділової репутації. Виходячи з встановлених і описаних вище характеру й способу завдання ОСОБА_1 моральної шкоди, а також тривалості її перетерплювання, апеляційний суд доходить висновків, що розмір відшкодування цієї шкоди місцевим судом визначено з урахуванням засад розумності та справедливості, тобто у відповідності з приписом ч. 3 ст. 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду».
Апеляційна скарга не містить доводів, у чому саме полягає незаконність рішення суду першої інстанції в частині стягнення з державного бюджету на користь ОСОБА_1 відшкодування матеріальної шкоди.
Посилання ДКСУ на те, що ОСОБА_1 не доведено факту заподіяння йому моральної шкоди незаконними діями прокуратури, є необґрунтованими. 
Положення пп. 1, 3, 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774-VIII на спірні правовідносини не поширюється.
Законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення перевірено у межах доводів апеляційної скарги і підстав для його скасування не встановлено.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Державної казначейської служби України залишити без задоволення, а рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07 жовтня 2021 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 05.08.2022.

Головуючий:                                               Судді: