П О С Т А Н О В А
іменем  України 
21 червня 2022 року 	 	справа 160/11738/21	

                    Третій апеляційний адміністративний суду складі колегії:
                              головуючий суддя  Суховаров А.В. 
                                    судді  Головко О.В., Ясенова Т.І.,     
                                        при секретарі  Ліненко А.О. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.11.2021 (суддя Маковська О.В.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про зобов`язання провести розрахунок грошового забезпечення для призначення пенсії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 14.07.2021 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом в якому просить:
- зобов`язати Головне управління Державної фіскальної служби в Дніпропетровській області провести розрахунок розміру грошового забезпечення з урахуванням встановленої вислуги років, оформити всі необхідні документи та подати їх до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області для призначення пільгової пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції Закону від 02.04.1994 року), виходячи з розміру грошового забезпечення на момент звільнення;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області призначити та виплачувати пенсію за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції Закону від 02.04.1994 року), відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» № 900 від 23 грудня 2015 року, постанов Кабінету Міністрів України №988 від 11 листопада 2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» і № 947. від 18 листопада 2015 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року № 268» з дати подачі відповідної заяви про призначення пенсії.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.11.2021 відмовлено у задоволенні позову. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та задовольнити позовні вимоги. Посилається на те, що застосування норм ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в чинній редакції призведе до звуження його прав. Вказує, що має достатній стаж для призначення пенсії який був передбачений на час початку служби. 
Переглядаючи справу, колегія суддів виходить з наступного:
З 01.12.1999 позивач проходив службу в податковій міліції ГУ ДФС у Дніпропетровській області та 21.04.2021 був звільнений за п.64 пп. «г» (через скорочення штатів) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ.
22.04.2021 позивач звернувся до ГУ ДФС у Дніпропетровській області із заявою, в якій просив надати грошовий атестат про розмір грошового забезпечення та довідку про додаткові види грошового забезпечення; надати довідку щодо загальної вислуги років у календарному обчисленні за період служби у податковій міліції; оформити всі необхідні документи та подати їх до ГУ ПФУ у Дніпропетровській області для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції станом на день початку служби, тобто станом на 01.12.1999).
Листом від 29.04.2021 ГУ ДФС у Дніпропетровській області надало відповідь, в якій зазначило, що станом на дату звільнення вислуга років становить у календарному обчисленні 22 роки 08 місяців 10 днів, а у пільговому обчисленні 23 роки 04 місяці 19 днів, що недостатньо для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та подачі документів до ГУ ПФУ у Дніпропетровській області.
Позивач 11.05.2021 звернувся до ГУ ПФУ у Дніпропетровській області із заявою про призначення йому пенсії за вислугою років.
ГУ ПФУ у Дніпропетровській області листом від 16.06.2021 №19543-14365/Г-01/8-0400/21 в призначенні пенсії відмовило, у зв`язку з порушенням порядку подання документів.
Вважаючи такі дії та рішення протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Відповідно до п «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.
Як встановлено судом та не заперечується сторонами по справі вислуга років позивача становить у календарному обчисленні 22 роки 08 місяців 10 днів, а у пільговому обчисленні 23 роки 04 місяці 19 днів.
Доводи позивача, що положення п. «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в редакції Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-VI від 08.07.2011, який набув чинності з 1 жовтня 2011 року, суттєво звузили права позивача, збільшивши необхідну для призначення пенсії вислугу років з 20 до 25 років, є безпідставними з огляду на таке.
Зміст та обсяг досягнутих соціальних гарантій дійсно не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства або прийняттям нових законодавчих актів, проте ключовим для вирішення питання, яка саме законодавча норма підлягає застосуванню, є встановлення факту, чи досягнуті були певною особою ті гарантії, зокрема, в даному випадку право на призначення пенсії за вислугу років, які в подальшому були змінені законодавцем. Саме встановлення зазначеної обставини є визначальним для вирішення спору, оскільки за приписами Конституції України не можуть бути звужені лише вже досягнуті певною особою соціальні гарантії (права). 
Якщо особа не має певного права, то зміни до законодавства, якими таке право скасовано чи зменшено, права цієї особи не порушують.
З цього приводу колегія суддів зазначає, що досягненням права на пенсію є виникнення у особи права на її призначення.
Разом з тим, у період дії п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у редакції, яка була чинною до 30 вересня 2011 року, пенсії призначалися при вислузі років 20 і більше. Проте, станом на день набрання чинності Законом № 3668 у позивача була відсутня вислуга у 20 років, а тому він станом на 30 вересня 2011 року не мав права на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у попередній редакції, у зв`язку з чим при прийнятті Закону № 3668, яким введено поетапне щорічне збільшення вислуги років, необхідної для призначення пенсії, не відбулося звуження змісту та обсягу існуючих прав позивача.
У зв`язку з цим положення п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у редакції, яка була чинною до 30 вересня 2011 року і передбачала можливість призначення пенсії за вислугу років при вислузі 20 років, застосуванню до спірних правовідносин не підлягають.
З урахуванням доводів і заперечень сторін, наданих ними доказів, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 241-244, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.11.2021- без змін.

Постанова набирає законної сили з 21.06.2022 та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

   

Головуючий суддя                                                                      А.В. Суховаров 

                               судді                                                                      О.В. Головко 

                               судді                                                                      Т.І. Ясенова