УХВАЛА

19 травня 2022 року
м. Київ
справа №640/25286/19
адміністративне провадження №К/990/11429/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Кашпур О.В.,
суддів - Радишевська О.Р., Уханенка С.А., 
перевірив касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 травня 2021 року і постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року у справі №640/25286/19 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Генерального прокурора України Рябошапки Руслана Георгійовича про поновлення на роботі,
В С Т А Н О В И В:
У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Офісу Генерального прокурора, у якому просила:
визнати протиправними та скасувати рішення Кадрової комісії №1 від 29 жовтня 2019 року №137 про неуспішне проходження нею атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора; 
визнати неправомірним та скасувати наказ від 14 листопада 2019 року №1490ц про звільнення її з посади прокурора; поновити її на посаді прокурора відділу представництва інтересів держави управління організації участі в суді Департаменту представництва інтересів держави в суді Генеральної прокуратури України або на рівнозначній посаді в Офісі Генерального прокурора з 18 листопада 2019 року;
стягнути з Генеральної прокуратури України на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 18 листопада 2019 року по дату винесення судового рішення.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 травня 2021 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Кадрової комісії №1 з атестації прокурорів Генеральної прокуратури України від 29 жовтня 2019 року №137 «Про неуспішне проходження прокурором атестації за результатами складання іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора».
Визнано протиправним та скасовано наказ Генерального прокурора України від 14 листопада 2019 року № 1490ц. Поновлено позивача в Офісі Генерального прокурора на рівнозначній посаді прокурора відділу представництва інтересів держави управління організації участі в суді Департаменту представництва інтересів держави в суді Генеральної прокуратури України з 19 листопада 2019 року.
Стягнуто з Офісу Генерального прокурора а користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 19 листопада 2019 року до дати фактичного поновлення на роботі.
У задоволенні іншої частини позову відмовлено. 
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року змінено рішення суду першої інстанції у мотивувальній та резолютивній частинах, виклавши абзаци 4 та 5 резолютивної частини у наступній редакції: «Поновити      ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу представництва інтересів держави управління організації участі в суді Департаменту представництва інтересів держави в суді Генеральної прокуратури України з 19 листопада 2019 року». У іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 травня 2021 року залишено без змін.
10 травня 2022 року Офіс Генерального прокурора вчетверте засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 травня 2021 року і постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року. Скаржник просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове судове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позовних вимог. 
Касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження. Скаржник просить поновити строк на касаційне оскарження.
Офіс Генерального прокурора вказує на те, що вже звертався до Верховного Суду із касаційними скаргами на зазначені судові рішення і ухвалами Верховного Суду від 29 грудня 2021 року, 14 лютого 2022 року та 28 квітня 2022 року касаційну скаргу повернуто. 
Відповідно до частин першої, другої статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Згідно з приписами частини третьої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.
Судом встановлено, що справа у суді апеляційної інстанції розглянута у відкритому судовому засіданні 12 жовтня 2021 року. Повний текст складено 08 листопада 2021 року. Останній день строку на касаційне оскарження припадав на 08 грудня 2021 року. 
Частиною третьої статті 251 КАС України встановлено, що у разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів із дня його складання в електронній формі у порядку, встановленому законом (у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
Попередні скарги поверталися через невідповідність вимогам статті 330 КАС України та на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.
Верховний Суд зазначає, що повернення касаційної скарги не є безумовною підставою для поновлення строку на касаційне оскарження і обставини, за яких Верховний Суд вже повертав попередні касаційні скарги, безпосередньо пов`язані саме з недотриманням скаржником вимог до касаційної скарги, що передбачені статтею 330 КАС України.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що вказані підстави пропуску строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані поважними.
За приписами частини 3 статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнанні неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.
Отже, скаржнику необхідно надіслати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших поважних підстав пропуску строку на касаційне оскарження та надати належні та допустимі докази, що підтверджують ці обставини.
Керуючись статтями    248, 329, 332 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Визнати неповажними підстави пропуску Офісом Генерального прокурора строку на касаційне оскарження рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 травня 2021 року і постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року.
Касаційну скаргу Офісу Генерального прокурора на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 20 травня 2021 року і постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 жовтня 2021 року залишити без руху.
Надати відповідачу строк для усунення виявлених недоліків касаційної скарги тривалістю десять днів з моменту отримання копії цієї ухвали.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                О.В. Кашпур

Судді:                                                                                                    О.Р. Радишевська

                                                                                                    С.А. Уханенко