Дата документу 15.06.2022 Справа № 336/4191/18

Запорізький апеляційний суд

Єдиний унікальний № 336/4191/18 Головуючий у 1-й інстанції Щаслива О.В.
Провадження №22-ц/807/1160/22                                         Суддя-доповідач Онищенко Е.А.

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
15 червня 2022 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого Онищенка Е.А.
суддів: Кухаря С.В.,
Бєлки В.Ю.

за участю секретаря судового засідання Бєловій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» у особі представника – Бойченка Дениса Олександровича на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 січня 2022 року за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» у особі представника – Бойченка Дениса Олександровича до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в особі законних представників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,третя особа: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення фізичних осіб та зняття з реєстраційного обліку,–

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2021 року   ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа, виданий Шевченківським районним судом м. Запоріжжя на виконання рішення суду від 17.10.2019 року у справі за позовом акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в особі законних представників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення фізичних осіб та зняття з реєстраційного обліку таким, що не підлягає виконанню.
У заяві зазначено, що на виконання рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.10.2019 року в зазначеній справі, яким задоволено вимоги про виселення та відмовлено в задоволенні вимоги про зняття з реєстраційного обліку, виданий виконавчий лист, на підставі якого відкрито виконавче провадження, яке здійснюється Шевченківським відділом державної виконавчої служби.
Постановою Запорізького апеляційного суду від 27.10.2021 року рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.10.2019 року скасовано в частині задоволення позовних вимог про виселення.
У зв`язку з викладеним заявник просить про визнання виконавчих листів №336/4191/18, виданих Шевченківським районним судом м. Запоріжжя 2 грудня 2019 року, про виселення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1 такими, що не підлягають виконанню. 
Окрім вказаної вимоги, заява містить вимогу про зобов`язання акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» надати доступ до квартири АДРЕСА_1 , а також повернути незаконно утримуване майно, що знаходилось у вказаному житлі на момент проникнення до нього співробітників фінансової установи. 
Заявник також просить зобов`язати орган реєстрації фізичних осіб Шевченківського району департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради скасувати рішення про зняття відповідачів з реєстраційного обліку в квартирі АДРЕСА_1 та поновити їх реєстрацію за вказаною адресою.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 січня 2022 року заяву представника відповідача ОСОБА_1 – ОСОБА_4 задоволено частково.
Визнано такими, що не підлягають виконанню, виконавчі листи № 336/4191/18, виданий Шевченківським районним судом м. Запоріжжя 2 грудня 2019 року, в справі за позовом Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в особі законних представників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,третя особа: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення фізичних осіб та зняття з реєстраційного обліку.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, Акціонерне товариство «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» у особі представника – Бойченка Д.О. подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні заяви відмовити у повному обсязі.
Заслухавши в судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.
Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно з ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судове рішення зазначеним вимогам в повній мірі не відповідає.
Встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.10.2019 року частково задоволений позов АТ «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в особі законних представників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення фізичних осіб та зняття з реєстраційного обліку (а. с. 141-153 т. 2). ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 виселено з квартири АДРЕСА_1 . В задоволенні вимоги про зняття з реєстраційного обліку у зазначеному житлі відмовлено.
Згідно ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів, внормовані Розділом VI ЦПК України.
Положеннями статті 431 ЦПК України визначено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Законом України «Про виконавче провадження» визначено, що примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.
Тобто, підставою для виконання судових рішень є виконавчі листи.
Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що представник позивача 2 грудня 2019 року на підставі своєї заяви від 28.11.2019 року отримав виконавчі листи з виконання вказаного рішення суду першої інстанції.
Підстави для визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню визначені статтею 432 ЦПК України 
Однією з таких підстав є повна відсутність обов`язку боржника через його припинення.
Відповідно до узагальнення судової практики Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.09.2015 року «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах», наведені в статті 432 ЦПК України підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.
До матеріальних підстав відносяться випадки відсутності обов`язку боржника через його припинення, добровільне виконання боржником чи іншою особою.
Поняття зобов`язання встановлено статтею 509 ЦК України, у відповідності до якої зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, якими в силу частини п`ятої вказаної статті можуть бути і рішення суду.
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.10.2019 року встановлено зобов`язання щодо виселення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1 .
Проте, рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.10.2019 року скасовано постановою Запорізького апеляційного суду від 27.10.2021 року в частині задоволення вимог про виселення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 виселено з квартири АДРЕСА_1 . В цій частині постановлено рішення про відмову у задоволенні вказаної вимоги (а. с. 210-214 т. 4).
Відповідно до ст. 384 ЦПК України, постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.
З огляду на вищевикладене, судом першої інстанції вірно встановлено, що зобов`язання відповідачів щодо виселення з житла припинено судовим рішенням, яке набрало законної сили з моменту його прийняття, тобто з 27 жовтня 2021 року.
В силу приписів Закону, припинення зобов`язання є підставою для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.
Враховуючи відсутність встановленого рішенням суду зобов`язання, яке є припиненим, суд першої інстанції вірно констатував наявність процесуальних передумов для прийняття рішення на користь доводів заяви в частині вимог про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.
Частиною 1 статті 432 ЦПК України передбачено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.
Частиною 3 вищевказаної статті передбачено, що суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.
Так, вказана справа була призначена до слухання на 05.01.2022 року та 10.01.22 року, однак в матеріалах справи відсутні будь-які докази повідомлення позивача про дату, час та місце слухання справи.
Ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції на зазначені вимоги законодавства уваги не звернув, розглянув заяву без повідомлення АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» про дату, час та місце її розгляду, розгляд справи не відклав, чим порушив вимоги статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на справедливий судовий розгляд.
Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо, зокрема, справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
В апеляційній скарзі АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» вказує про неповідомлення його про розгляд заяви районним судом.

Оскільки АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» обґрунтовує свою апеляційну скаргу, зокрема, тим, що суд першої інстанції не повідомив його про розгляд справи та ця обставина підтверджується матеріалами справи, а суд першої інстанції на вказану обставину уваги не звернув, то оскаржуване судове рішення підлягає обов`язковому скасування з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 .
Аргументи апеляційної скарги частково є виправданими.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 376, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» у особі представника – Бойченка Дениса Олександровича задовольнити частково.
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10 січня 2022 року у цій справі скасувати та прийняти постанову наступного змісту.
Заяву представника відповідача ОСОБА_1 – ОСОБА_4 - задовольнити частково.
Визнати такими, що не підлягають виконанню, виконавчі листи № 336/4191/18, видані Шевченківським районним судом м. Запоріжжя 2 грудня 2019 року, в справі за позовом Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» Голуба Олексія Миколайовича, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в особі законних представників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення фізичних осіб та зняття з реєстраційного обліку.
Решту вимог залишити без задоволення.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 21 червня 2022 року.

Головуючий

Судді: