ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/5343/21                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Терлецька О.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  21 липня 2022 року                                                                                            м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
          головуючий суддя                    Грибан І.О.
          судді:                                        Ключкович В.Ю. 
                                                  Парінов А.Б.
          
          розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2021 року у справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
У С Т А Н О В И В :

          Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління ДПС у Київській області, в якому просив:
          - визнати протиправними та скасувати повідомлення-рішення Головного управління державної податкової служби у Київській області: 
           1) №000/455/0713 від 14.01.2021 про нарахування податкових зобов`язань з ПДВ у сумі 655 074 грн;
           2) № 00/6489/0712 від 13.04.2021 про збільшення суми грошового зобов`язання з ПДВ на 3333,34 грн. та застосування штрафних санкцій у розмірі 833,34 грн. 
          В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначав, що викладені в акті висновки контролюючого органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства є помилковими, оскільки базуються лише на припущеннях, що суперечить вимогам податкового законодавства, акт перевірки не містить жодних доказів вчинення платником податків порушень, які призвели до невиконання або неналежного виконання ним вимог Податкового кодексу України чи іншого законодавства, а прийняте на їх підставі податкове повідомлення-рішення є незаконним та таким, що підлягає скасуванню.
          Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2021 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
          Позивач, не погоджуючись з  рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане рішення та прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
          Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 травня 2022 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2021 року та на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.
          Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін та зазначає про безпідставність доводів, викладених в апеляційній скарзі.
          Переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги на предмет законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, колегія суддів виходить з наступного.
          Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, Головним управлінням Державної податкової служби у Київській області у фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , (далі - ФОП ОСОБА_1 /Позивач) відповідно до п. п. 19і. 1.6 п. 19і. 1 ст. 19і., п. п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. п. 75.1.2 п.75.1 ст.75, п. п.78.1.8 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-УІ, зі змінами та доповненнями (далі - ПКУ) на підставі наказу ГУ ДПС у Київській області від 18.11.2020 № 1746 проводилась документальна позапланова виїзна перевірка щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення податку на додану вартість у вересні 2020 року у податковій декларації з податку на додану вартість (далі - ПДВ) від 18.09.2020 № 9237263817. 
          За результатами перевірки складено акт № 4124/10-36-07-13/3618909837 від 09.12.2020 (далі - Акт), в якому зазначено наступні порушення: 
           1) п. 198.1, п. 198.5 ст. 198 ПКУ від 02.12.2010 № 2755-УІ (із змінами та доповненнями) в частині завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р. 21) у розмірі  - 655 074,00 грн. унаслідок завищення показника рядка 19 декларації; 
           2) вимоги п. 198.5 ст. 198 та п. 199.1 ст. 199 ПКУ в частині заниження податкових зобов`язань на загальну суму 3 333,34 грн.; 
           3) п. 201.10 ст. 201 ПКУ в частині нескладання та нереєстрації податкової накладної у вересні 2020 року.          Позивачем, у порядку, передбаченому п. 86.7 ст. 86 ПКУ, подано заперечення на висновки перевірки, викладені в Акті про результати документальної позапланової виїзної перевірки стосовно завищення ФОП ОСОБА_1 вартості придбаних основних засобів, а саме комбайнів, що віднесені до складу податкового кредиту в розмірі 3 592 591,67 грн. у т. ч. ПДВ 718 518,33 грн. у декларації за вересень 2020 року через відсутність реєстрації свідоцтв на право власності на транспортні засоби ФОП ОСОБА_1 
          ГУ ДПС у Київській області розглянуто вищевказані заперечення Позивача до Акта та надано на них відповідь № 72/6/10-36-07-13 від 11.01.2021, у якій зазначено, що ФОП ОСОБА_1 віднесено до складу податкового кредиту придбані основні засоби (комбайни) у розмірі 3 592 591,67 грн. у т. ч. ПДВ 718 518,33 грн., але у зв`язку з відсутністю реєстрації свідоцтв на право власності за ФОП ОСОБА_1 у задоволенні заперечення відмовлено.
          На підставі Акта контролюючим органом винесені:
          - податкове повідомлення-рішення 000/455/0713 від 14.01.2021 про нарахування податкових зобов`язань з ПДВ у сумі 655 074 грн.;
          - податкове повідомлення-рішення № 000/463/0713 від 14.01.2021 про збільшення суми грошового зобов`язання з ПДВ на 3 333,34 грн. та застосування штрафних санкцій у розмірі 833,34 грн.;
          - податкове повідомлення-рішення № 000/466/0713 від 14.01.2021 про встановлення відсутності реєстрації протягом граничного строку податкових накладних/розрахунків коригування на суму ПДВ 3400 грн.;
          - розрахунок штрафних санкцій щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з податку на додану вартість, підписаний Головним державним ревізором-інспектором відділу позапланових перевірок оподаткування фізичних осіб Головного управління ДПС у Київській області В.В. Лутанюком, - які отримані позивачем 03.02.2021.
           12.02.2021 позивачем вказані рішення оскаржено в порядку адміністративного оскарження. Рішенням ДПС України, за результатом розгляду скарги контролюючим органом винесено рішення № 7836/6/99-00-06-01-04-06 від 07.04.2021, яким частково задоволено скаргу ФОП ОСОБА_1 , а саме: 
          - залишено без змін податкове повідомлення-рішення 000/455/0713 від 14.01.2021 про нарахування податкових зобов`язань з ПДВ у сумі 655 074 грн.; 
          - частково скасовано податкове повідомлення-рішення № 000/463/0713 від 14.01.2021 про збільшення суми грошового зобов`язання з ПДВ на 3 333,34 грн. та застосування штрафних санкцій у розмірі 833,34 грн.; 
          - скасовано податкове повідомлення-рішення №000/466/07/13 від 14.01.2021 про встановлення відсутності реєстрації протягом граничного строку податкових накладних/розрахунків коригування на суму ПДВ 3400 грн.
           19.04.2021 ФОП ОСОБА_1 отримав нове податкове повідомлення-рішення №00/6489/0712 від 13.04.2021 про збільшення суми грошового зобов`язання з ПДВ на 3 333,34 грн. та застосування штрафних санкцій у розмірі 333,34 грн.
          Вважаючи рішення відповідача протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду. 
          Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
          Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
          Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок адміністрування податків та зборів, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010р. № 2755-УІ, зі змінами та доповненнями. 
          Порядок нарахування та сплати податку на додану вартість встановлено Розділом V Податкового кодексу України. 
          Відповідно до: 
          - п.185.1. ст.185 ПКУ «Об`єктом оподаткування є операції платників податку з: 
          а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; 
          б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; 
          в) ввезення товарів на митну територію України; 
          г) вивезення товарів за межі митної території України;  
          е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.»  
          - п.187.1. ст.187 ПКУ «Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:  
          а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;  
          б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.»  
          - п. 188.1. ст.188 «База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів»  
          Відповідно до п.200.1 ст.200 Податкового Кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
          З матеріалів справи вбачається, що ФОП ОСОБА_1 подано податкову декларацію з податку на додану вартість за вересень 2020 року від 18.09.2020 №9237263817, в якій задекларовано податкових зобов`язань - 1 133 грн (рядок 9), податковий кредит - 694 373 грн (рядок 17), від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду - 693 240 грн. (рядок 20), сума від`ємного Значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду - 693 240 гривень (рядок 21). 
          ГУ ДПС у Київській області на підставі п. 78.1.8 п.78.1 ст. 78 Податкового кодексу України (далі - ПК України) проведена документальна позапланова виїзна перевірка ФОП ОСОБА_1 щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з податку на додану вартість у вересні 2020 року у податковій декларації з податку на додану вартість від 18.09.2020 № 9237263817 від`ємного значення з податку на додану вартість, за результатами якої складено акт від 09.12.2020 №4124/10- 36-Ф7-13/3618909837. 
           З Акта перевірки убачається, що основним чинником виникнення від`ємного значення з податку на додану вартість за вересень 2020 року є придбання товарів в обсягах, що значно перевищують обсяги поставки, а саме придбання основних засобів Комбайн CAT LEXION 58DR (серійний №57600057) та Комбайн CLAAS LEXION 585R (серійний №COL00585H57600304).  
          Відповідно до наявних в матеріалах справи первинних бухгалтерських документів ФОП ОСОБА_1 за договором кугцвлі-лродажу №09012020 від 09.01.2020, укладеним з ТОВ «ХАУЛЕНД» (ЄДРПОУ 39І55І5545), придбало сільськогосподарську техніку, а саме : Комбайн CAT LEXION 580 (ціна з ПДВ 2 384 310,00 грн.), Комбайн CLAAS LEXION 580 (ціна з ПДВ 2 516 800,00 грц.). 
          Наразі, перевіркою не підтверджено реальності господарської операції, оскільки у свідоцтві про реєстрацію машини від 17.08.2018 серії НОМЕР_2 , найменування «Комбайн зернозбиральний», реєстраційний номер НОМЕР_3 , марка CATERPILLAR Lexior. 580R, в графі «відомості про власника» зазначено ТОВ «ХАУЛЕНД»; у свідоцтві про реєстрацію машини від 17.08.2018 серії НОМЕР_4 , найменування «Комбайн зернозбиральний», реєстраційний номер НОМЕР_5 , марка CAT LEXION 585R, в графі «відомості про власника» зазначено ТОВ «ХАУЛЕНД». Також, згідно  банківських виписок ФОП ОСОБА_1 оплату за договором купівлі-продажу від 09.01.2020 №090120 на користь ТОВ «ХАЙЛЕНД» здійснено частково - 590 000 гривень. 
          Отже, враховуючи вищевикладену інформацію, на час перевірки зазначена сільгосптехніка перебувала у власності у ТОВ «ХАУЛЕНД» фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , таким чином податковий орган дійшов обґрунтованого висновку про завищення позивачем вартості придбаних основних засобів, що віднесені до складу податкового кредиту в розмірі 3 592 591,67 грн. в сумі ПДВ 718 518,33 грн. за рахунок віднесення до складу податкового кредиту вартість придбаних комбайнів, які відповідно до наданих до перевірки первинних документів, фактично не були передані ОСОБА_1 та оплачені частково. 
          Щодо твердження апелянта щодо виникнення права власності на транспортний засіб за договором з моменту передання майна набувачеві, колегія суддів зазначає наступне.
          Державна реєстрація транспортних засобів проводиться за умови сплати їх власниками передбачених законодавством податків і зборів (обов`язкових платежів), а також внесення в установленому порядку платежів за проведення огляду транспортних засобів, державну реєстрацію (перереєстрацію), зняття з обліку, відшкодування вартості бланків реєстраційних документів та номерних знаків.
          Статтею 210 ЦК України передбачено, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Перелік органів, які здійснюють державну реєстрацію, порядок реєстрації, а також порядок ведення відповідних реєстрів встановлюються законом.
          У статті 34 Закону України «Про дорожній рух» встановлено обов`язкову державну реєстрацію, перереєстрацію, облік транспортних засобів та їх власників, що здійснюються відповідними  територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України. Власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів.
          З системного аналізу наведених правових норм убачається, що договір купівлі-продажу транспортного засобу є укладеним лише з моменту його державної реєстрації.
          Вказане підтверджується висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року у справі № 683/2694/16-ц.
          Наразі, колегією суддів встановлено, що відповідно до свідоцтв про реєстрацію машин від 12.01.2021 НОМЕР_6 та НОМЕР_7 право власності на сільськогосподарську техніку (зернозбиральні комбайни) виникло лише 12.01.2021, а не 31.01.2020 відповідно до акту прийому-передачі до Договору купівлі-продажу. 
          Щодо договору оренди сільськогосподарської техніки, колегія суддів звертає увагу на наступне. 
          Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Орендодавець) укладено договір оренди сільськогоподарської техніки №1004 від 10 квітня 2020 року з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (Орендар), відповідно до зазначеного договору предметом договору є надання в тимчасове платне користування сільськогоподарської техніки найменування якої зазначено в додатку 1 до договору №1044 від 10 квітня 2020 року оренди сільськогосподарської техніки, а саме : 
          Комбайн CAT LEXION 580R (серійний №57600057); 
          Комбайн CLAAS LEXION 585R (серійний №COL00585H57600304). 
          Відповідно пункту 4.1 договору оренди «Техніка вважається переданою в оренду з дати підписання Сторонами відповідного Акту приймання - передачі». 
          Відповідно до пункту 5.1 договору оренди «За період користування вказаним в Договорі с/г технікою Орендар сплачує Орендодавцю орендну плату, яка становить 20000,00 грн. (Двадцять тисяч грн. 00 коп.), в т.ч. ПДВ 20% - 3333,33 грн. За усною домовленістю сторін або додатковою угодою вартість орендної плати може змінитись» 
          Наразі, пунктом 187.1 ст. 187 ПК України визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:  
          а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; 
          б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. 
          Відповідно до пункту 187.6 статті 187 ПКУ визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань орендодавця (лізингодавця) для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичної передачі об`єкта фінансової оренди (лізингу) у користування орендарю (лізингоотримувачу). 
          Колегією суддів встановлено, що відповідно до наданого до перевірки акту приймання-передачі до договору №1004 10 квітня 2020 року оренди сільськогосподарської техніки від 10 квітня 2020 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 передав, а фізична особа-підприємець ОСОБА_2 прийняв в оренду (тимчасове платне користування) наступну техніку: 
          комбайн CAT LEXION 580R (серійний №57600057) державний номер НОМЕР_3 ;           комбайн CLAAS LEXION 585R (серійний №COL00585H57600304) державний номер НОМЕР_5 . 
          Також, відповідно до п.5.3. договору оренди сільськогосподарської техніки №1004 від 10 квітня 2020 року виплата орендної плати проводиться протягом 5 (п`яти) банківських днів після підписання Сторонами акта приймання-передачі наданих послуг (10 квітня 2020 p.).           Отже, фактично орендна плата мала бути здійснена до 16 квітня 2020 року. 
          Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що  ФОП ОСОБА_1 повинен був включити до складу податкових зобов`язань декларації за вересень 2020 року суму ПДВ, які повинні були виникнути згідно договору оренди №1004 від 10.04.2020 та акти приймання-передачі від 10.04.2020.
          Отже, термін оплати договору оренди (грудень 2020) не має значення в даному випадку для визначення податкового зобов`язання (п. 187.1 ст. 187 ГІК України).   
          Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог.
          Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
          Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
          Колегія суддів зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
          Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
          За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
          Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

          Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.
          Рішення Київського окружного адміністративного суду від 19 жовтня 2021 року залишити без змін.
          Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

          Головуючий суддя                                                            І.О. Грибан

          Судді:                                                                                В.Ю. Ключкович

                                                                                          А.Б. Парінов

          (повний текст постанови складено 21.07.2022р.)