Ухвала
29 серпня 2022 року
м. Київ 
справа № 199/2313/21
провадження № 61-8041ск22
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 10 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про витребування майна із чужого незаконного володіння, 
ВСТАНОВИВ:
У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в якому просив суд: 
1) витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , нерухоме майно: 
- 1/2 частину приміщення АДРЕСА_1 загальною площею 120, 6 кв. м, 
у житловому будинку літ. А-10, яке складається з: 1, 2, 3, 4 - приміщення, загальною площею 120,6 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1475470912101.
2) витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 нерухоме майно:
- 1/2 частину приміщення АДРЕСА_2 загальною площею 35, 5 кв. м, 
у житловому будинку літ. А-10, яке складається з: 1 приміщення, загальною площею 35,5 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1475737412101;
- 1/2 частину приміщення № 113, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 загальною площею 42,3 кв. м, 
у житловому будинку літ. А-10, яке складається з: 1-2 приміщення, загальною площею 42,3 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1475794012101;
- 1/2 частину приміщення № 114, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 загальною площею 45, 3 кв. м, 
у житловому будинку літ. А-10, яке складається з: 1-2 приміщення, загальною площею 45,3 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1475840212101.
 
Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 січня 2022 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , про витребування майна з чужого незаконного володіння задоволено.
Витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 нерухоме майно:
1/2 частину приміщення АДРЕСА_1 загальною площею 120, 6 кв. м, 
у житловому будинку літ. А-10, яке складається з: 1, 2, 3, 4 - приміщення, загальною площею 120,6 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1475470912101.
Витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 нерухоме майно:
- 1/2 частину приміщення АДРЕСА_2 загальною площею 35, 5 кв. м, 
у житловому будинку літ. А-10, яке складається з: 1 приміщення, загальною площею 35,5 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1475737412101;
- 1/2 частину приміщення № 113, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 загальною площею 42,3 кв. м, 
у житловому будинку літ. А-10, яке складається з: 1-2 приміщення, загальною площею 42,3 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1475794012101;
- 1/2 частину приміщення № 114, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 загальною площею 45, 3 кв. м, 
у житловому будинку літ. А-10, яке складається з: 1-2 приміщення, загальною площею 45,3 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1475840212101.
Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 
у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером запису про право власності 36310100 на нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , приміщення 111 загальною площею 120,6 кв. м, в житловому будинку літ. А-10, яке складається з: 1, 2, 3, 4 - приміщення, загальною площею 120,6 кв. м, та рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кравченка О. О. за індексним номером 52030033 від 22 квітня 2020 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1475470912101, припинивши право власності ОСОБА_2 на вказане майно.
Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 
у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером запису про право власності 37963455 на нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , приміщення 112 загальною площею 35,5 кв. м, в житловому будинку літ. А-10, яке складається з: 1 - приміщення, загальною площею 35,5 кв. м, та рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кравченка О. О. за індексним номером 53827075 від 31 серпня 2020 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1475737412101, припинивши право власності ОСОБА_3 на вказане майно.
Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 
у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером запису про право власності 37963934 на нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , приміщення 113 загальною площею 42,3 кв. м, в житловому будинку літ. А-10, яке складається з: 1-2 приміщення, загальною площею 42,3 кв. м, та рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кравченка О. О. за індексним номером 53827778 від 31 серпня 2020 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1475794012101, припинивши право власності ОСОБА_3 на вказане майно.
Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_3 
у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером запису про право власності 37964169 на нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , приміщення 114 загальною площею 45,3 кв. м, в житловому будинку літ. А-10, яке складається з: 1-2 приміщення, загальною площею 45,3 кв. м, та рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Кравченка О.  О. за індексним номером 53828097 від 31 серпня 2020 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1475840212101, припинивши право власності ОСОБА_3 на вказане майно.
 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 10 серпня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено.
Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 січня 2022 року  скасовано.
У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про витребування майна із чужого незаконного володіння відмовлено.
Вирішено питання розподілу судових витрат.
 
16 серпня 2022 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Дніпровського апеляційного суду від 10 серпня 2022 року (надійшла до суду 19 серпня 
2022 року), у якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення, залишити в силі рішення суду першої інстанції. 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження 
в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження 
з огляду на наступне.
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення 
від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що                    у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права 
у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Касаційна скарга  ОСОБА_1 не відповідає зазначеним вище вимогам закону. 
Так, у касаційній скарзі представник заявника узагальнено посилається на неправильне застосування судами попередніх інстанційнорм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.
За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надати суду уточнену редакцію касаційної скарги з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) частиною другою статті 389 ЦПК України та надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи. 
Відповідно до вимог частин другої, третьої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 10 серпня 2022 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                  Г. В. Коломієць