ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2022 року 
м. Київ
справа №400/3989/19
адміністративне провадження № К/9901/14845/20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Жука А.В.,
суддів: Мартинюк Н.М.,  Мельник-Томенко Ж.М., 
розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу
за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління інфраструктури Миколаївської обласної державної адміністрації третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з додатковою відповідальністю «Вознесенськавтотранс» про  визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,
провадження у якій відкрито за касаційною скаргою адвоката Чорнолуцького Руслана Васильовича - представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2020 (головуючий суддя - Єщенко О.В., судді - Димерлій О.О., Танасогло Т.М.)
ВСТАНОВИВ:
І. Історія справи
1.  У листопаді 2019 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління інфраструктури Миколаївської обласної державної адміністрації, в якому просив суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Конкурсного комітету, оформлене протоколом засідання комісії конкурсного комітету для визначення перевізників на автобусних маршрутах загального користування, замовником перевезень на яких є Миколаївська обласна державна адміністрація, №1 від 16.05.2019, в частині допуску до участі в конкурсі, затвердження кількості балів та визнання переможцем на об`єктах конкурсу №31 та №32 ТДВ «Вознесенськавтотранс»;
- визнати протиправним та скасувати пункти 17 та 19 наказу №36 від 06.06.2019 «Про прийняття рішення за результатами проведеного 16 травня 2019 конкурсу на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, замовником перевезень на яких є Миколаївська обласна державна адміністрація»  щодо визнання ТДВ «Вознесенськавтотранс» переможцем конкурсу за об`єктами конкурсу №31 та №32,
- зобов`язати Управління інфраструктури Миколаївської обласної державної адміністрації укласти договір на перевезення пасажирів автомобільним транспортом по об`єкту конкурсу №31 маршрут №354 «Вознесенськ-Цвіткове» Доманівського району та об`єкту №32 маршрут №361 «Дорошівка-Побужжя» із перевізником, який за результатами конкурсу посів друге місце, а саме з ФОП ОСОБА_1 .
2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що перевізник ТДВ «Вознесенськавтотранс» не відповідає вимогам ст. 34 Закону України «Про автомобільний транспорт», оскільки на підприємстві не забезпечено проведення періодичного навчання водіїв методам надання домедичної допомоги потерпілим від дорожньо-транспортних пригод та не проводиться підвищення кваліфікації керівників і спеціалістів автомобільного транспорту з питань безпеки перевезень, охорони праці та пожежної безпеки. Позивач вважав, що організатор конкурсу мав не допустити ТДВ «Вознесенськавтотранс» до участі у конкурсі. Також вказував, що в порушення п.12, 40 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2008 №1081 ні організатор конкурсу, ні Конкурсний комітет під час засідання не перевірили належним чином наявність достатньої кількості транспортних засобів у ТДВ «Вознесенськавтотранс» для виконання перевезень, затвердженої обов`язковими умовами конкурсу та перевезень, які повинні виконуватись відповідно до чинних договорів(дозволів), що мало наслідком прийняття незаконного, неправомірного рішення про допуск ТДВ «Вознесенськавтотранс» до участі в конкурсі.
3. Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 09.12.2019 до участі у справі залучено третю особу без самостійних вимог на стороні відповідача Товариство з додатковою відповідальністю «Вознесенськавтотранс».
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
4. Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 24.02.2020 позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення Конкурсного комітету, оформлене протоколом засідання комісії конкурсного комітету для визначення перевізників на автобусних маршрутах загального користування, замовником перевезень на яких є Миколаївська обласна державна адміністрація, №1 від 16.05.2019, в частині допуску до участі в конкурсі, затвердження кількості балів та визнання переможцем на об`єктах конкурсу №31 та №32 ТДВ «Вознесенськавтотранс».
Визнано протиправним та скасовано пункти 17 та 19 наказу №36 від 06.06.2019 «Про прийняття рішення за результатами проведеного 16 травня 2019 конкурсу на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, замовником перевезень на яких є Миколаївська обласна державна адміністрація» щодо визнання ТДВ «Вознесенськавтотранс» переможцем конкурсу за об`єктами конкурсу №31 та №32.
У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.
5. Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відповідачем як організатором конкурсу, не надано суду належних та допустимих доказів, що третя особа у справі відповідає вимогам, встановленим ст. 34 Закону України «Про автомобільний транспорт», а надані відповідачем документи, що Укртрансбезпека надала на конкурс, не містять всіх даних, які зазначені у переліку вимог, яким повинен відповідати автомобільний перевізник, що передбачені ст. 34 Закону України «Про автомобільний транспорт». Також суд першої інстанції вказав, що відповідач не надав суду доказів, яким чином Конкурсний комітет визначив, що ТДВ «Вознесенськавтотранс» отримало по об`єкту конкурсу №31- 22 бала, а позивач 16 балів, по об`єкту №32 - третя особа- 25 балів, а у позивача-19 балів, та які саме складові вплинули на кількість балів.
6. За таких обставин суд першої інстанції дійшов висновку про те, що рішення Конкурсного комітету в частині допуску до участі в конкурсі, затвердження кількості балів, а також щодо визнання Товариства переможцем конкурсу не можуть відповідати критерію обґрунтованості і правомірності та мають бути скасовані в судовому порядку.
7. Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції вказав, що укладення договору на перевезення пасажирів автомобільним транспортом є виключною компетенцією Управління інфраструктури Миколаївської обласної державної адміністрації, та суд не може перебирати на себе повноваження Управління інфраструктури та втручатись в його дискреційні повноваження.
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
8.  Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2020 рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 24.02.2020 скасовано. Ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 відмовлено.
9. Скасовуючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вказав, що Управління інфраструктури Миколаївської обласної державної адміністрації як організатор конкурсу на перевезення пасажирів на відповідному маршруті та утворений нею конкурсний комітет є окремими суб`єктами владних повноважень, що в межах процедури конкурсу наділені самостійною компетенцією. Позивачем заявлені вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Конкурсного комітету, а тому відповідати за цим позовом має також Конкурсний комітет як суб`єкт владних повноважень, який прийняв спірне рішення.
10. В оскаржуваній постанові зазначено, що  суд апеляційної інстанції позбавлений можливості допустити заміну неналежного відповідача під час апеляційного розгляду справи, оскільки наслідком застосування правил ст. 48 КАС України є розгляд справи спочатку, а тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку про скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нового рішення у справі про відмову у задоволенні позовних вимог.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву на неї
11.  У червні 2020 року позивачем подано касаційну скаргу на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2020, в якій скаржник, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати зазначене судове рішення та направити справу на новий розгляд до Миколаївського окружного адміністративного суду.
12.  Касаційна скарга мотивована наявністю підстав для скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд, передбачених ч. 1 ст. 353 КАС України. Так, відповідач стверджує, що судом апеляційної інстанції не було досліджено докази у справі, зокрема ті, які вказують на те, що ТДВ «Вознесенськавтотранс» не відповідає вимогам, передбаченим ст. 34 Закону України «Про автомобільний транспорт».
13. Позивач не погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що позов мав бути пред`явлений також до Конкурсного комітету як до особи, рішення якої оскаржується, та зазначає, що лише з набранням чинності Законом №440-IX від 14.01.2020 відповідачами в адміністративних справах можуть бути суб`єкти владних повноважень - органи державної влади без статусу юридичної особи. 
14. Скаржник вважає, що оскільки позов було пред`явлено 15.11.2019, тобто до внесення Законом №440-IX від 14.01.2020 змін до п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України, предметом розгляду були саме дії Управління інфраструктури Миколаївської обласної державної адміністрації як суб`єкта владних повноважень і перевірка результату дій такого органу під час реалізації покладених на нього управлінських функцій. 
15.  Відзиву на касаційну скаргу у встановлений судом строк учасниками справи не подано. 
Рух адміністративної справи в суді касаційної інстанції
16.  Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.06.2020 для розгляду справи №400/3989/19 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Жук А.В., судді: Мартинюк Н.М., Мельник-Томенко  Ж.М.
17. Ухвалою Верховного Суду від 25.08.2020 відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою на підставі п. 4 ч. 4 ст. 328 КАС України, встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на касаційну скаргу.
18. Ухвалою Верховного Суду від 18.04.2022 адміністративну справу призначено до розгляду у попередньому судовому засіданні.
ІІ. Встановлені судами фактичні обставини справи
19. Судами попередніх інстанцій встановлено, що наказом Управління інфраструктури Миколаївської обласної державної адміністрації від 03.04.2019 №26 призначено проведення 16.05.2019 конкурсу на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, замовником перевезень на яких є облдержадміністрація.
20. Наказом Управління інфраструктури Миколаївської обласної державної адміністрації від 03.04.2019 №26 затверджено умови конкурсу та вимоги до перевізників, які беруть участь у конкурсі з перевезення пасажирів на міжміських та приміських автобусних маршрутах загального користування.
21. До участі у конкурсі подали документи 13 перевізників-претендентів, у тому числі ФОП ОСОБА_1 та ТДВ «Вознесенськавтотранс».
22. 23 квітня 2019 року відповідачем направлено запити до Національної поліції та територіального органу з надання сервісних послуг МВС, а також Укртрансбезпеки про надання інформації щодо діяльності перевізників-претендентів з метою проведення перевірки інформації, наданої в конкурсних пропозиціях претендентами.
23. Відповідачем були отримані відповіді на запити. Так, Департамент патрульної поліції управління патрульної поліції в Миколаївській області 14.05.2019 повідомив відповідача, що порушень правил дорожнього руху водіями та кількості дорожньо-транспортних пригод з вини водіїв з період за 13.05.2018 по 13.05.2018 щодо кожного учасника конкурсу не виявлено. 
24. Регіональний сервісний центр в Миколаївській області МВС України 11.05.2019 повідомив про кількість зареєстрованих за підприємствами-перевізниками автобусів (в тому числі, які знаходяться на тимчасовому обліку): у ТДВ «Вознесенськавтотранс» - 64. Державна служба України з безпеки на транспорті надала відповідачу відповідь стосовно всіх перевізників-претендентів. Стосовно ТДВ «Вознесенськавтотранс» зазначено про наявність ліцензії, матеріально-технічної бази, 4 штатних працівника, які здійснюють щозмінний технічний огляд ТЗ, 2-штатних працівника, які проводять щозмінний огляд стану здоров`я водіїв, зазначили перелік транспортних засобів, поданих для участі у конкурсі та закріплених за перевізником у ЄІС Укртрансбезпеки в кількості 12 автобусів.
25. У протоколі №1 від 16.05.2019 засідання конкурсного комітету для визначення перевізників на автобусних маршрутах загального користування, замовником перевезень на яких є облдержадміністрація, по об`єкту конкурсу № 31 зазначено, що ознайомившись з усіма матеріалами, що стосуються перевізників-претендентів та розглянувши з використанням бальної системи оцінки пропозиції проголосували щодо затвердження ТДВ «Вознесенськавтотранс» - 22 бала, ФОП ОСОБА_1 - 16 балів. Вирішили пропонувати управлінню інфраструктури облдержадміністрації визнати переможцем конкурсу на об`єкті конкурсу №31, маршрут №354 Вознесенськ-Цвіткове Доманівського району перевізника-претендента ТДВ «Вознесенськавтотранс».
26. По об`єкту конкурсу №32 ознайомившись з усіма матеріалами, що стосуються перевізників-претендентів та розглянувши з використанням бальної системи оцінки пропозиції проголосували щодо затвердження ТДВ «Вознесенськавтотранс» - 25 балів, ФОП ОСОБА_1 - 19 балів. Вирішили: пропонувати управлінню інфраструктури облдержадміністрації визначити переможцем конкурсу на об`єкті конкурсу №32, маршрут №361 Дорошівка-Прибужжя перевізника-претендента ТДВ «Вознесенськавтотранс», ФОП ОСОБА_1 визнати таким, що посів друге місце.
27. Наказом №36 від 06.06.2019 управління інфраструктури Миколаївської обласної державної адміністрації «Про прийняття рішення за результатами проведеного 16 травня 2019 конкурсу на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, замовником перевезень на яких є облдержадміністрація» визнано ТДВ «Вознесенськавтотранс» переможцем конкурсу на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, замовником перевезень на яких є облдержадміністрація, який відбувся 16.05.2019 по об`єкту конкурсу №31 маршрут №354 Вознесенськ-Цвіткове Доманівського району, по об`єкту конкурсу №32, маршрут №361 Дорошівка-Прибужжя.
ІІІ. Позиція Верховного Суду
28. За приписами ч. 1 ст. 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
29.  Оцінюючи обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.
30. Обґрунтовуючи підстави для відкриття касаційного провадження, позивач вказвав, що судом апеляційної інстанції не було досліджено докази у справі, які можуть свідчити про те, що ТДВ «Вознесенськавтотранс» не відповідає вимогам, передбаченим ст. 34 Закону України «Про автомобільний транспорт», а також не досліджено наказ №6 від 06.06.2019 про визначення переможця конкурсу, пункти 17 та 19 якого є предметом спору.
31. Верховний Суд з цього приводу зауважує, що судом апеляційної інстанції відмовлено у задоволенні позову не з підстав його необґрунтованості, а з підстав пред`явлення позовних вимог про скасування  рішення Конкурсного комітету з визначення перевізників пасажирів автомобільним транспортом загального користування в частині до неналежного відповідача.
32. Таким чином, доводи скаржника про недослідження судом апеляційної інстанції доказів у справі колегія суддів Верховного Суду відхиляє, оскільки рішення суду першої інстанції по суті спору не переглядалося в апеляційному порядку, оцінка доводам в апеляційній скарзі не надавалася по суті спірних правовідносин, а тому Верховний Суд вважає, що апеляційним судом не було допущено порушення норм процесуального права в цій частині.
33. В касаційній скарзі позивач зазначає також, що належним відповідачем у цій справі має бути саме Управління інфраструктури Миколаївської обласної державної адміністрації як суб`єкт владних повноважень, що має статус юридичної особи. Вважає, що Конкурсний комітет на дату подання позову не мав повноважень виступати у справі відповідачем, з огляду на те, що тільки з набранням чинності Законом №440-IX від 14.01.2020, яким внесено зміни до п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України, відповідачами в адміністративних справах можуть бути суб`єкти владних повноважень, які не мають статусу юридичної особи, та до 13.02.2020 лише юридичні особи, створені та зареєстровані в порядку, встановленому Законом №755-ІV, могли бути відповідачами в адміністративній справі. На підтвердження своєї позиції посилається на постанови Верховного Суду від 24.10.2019 у справі №260/1183/18, від 20.02.2019 у справі №711/7895/16-а та від 05.12.2018 у справі №825/1912/15-а.
34. Однак, Верховний Суд не погоджується з такими твердженнями, та враховує наступне.
35. Як було зазначено Верховним Судом у постановах від 06.02.2020 у справі №805/684/17-а, від 17.02.2020 у справі №814/1474/18 та від 04.06.2020 у справі №335/11647/15-а (2-а/335/17/2016) аналіз частини дев`ятої статті 44 Закону України «Про автомобільний транспорт» у взаємозв`язку з вимогами проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2008 року №1081, дає підстави для висновку, що конкурсний комітет - це постійний або тимчасовий орган, що утворюється розпорядчим актом організатора для визначення переможця конкурсу, до складу якого входить рівна кількість представників від організатора, Укртрансбезпеки, Національної поліції, а також громадських організацій.
36. Відповідні етапи конкурсу, у тому числі визначення протоколом Комітету результатів конкурсу та затвердження відповідним рішенням організатора переможця конкурсу, є окремими процедурами конкурсу, які реалізуються самостійними органами з цих питань.
37. Рішення про визначення переможця конкурсу є обов`язковим для організатора і є підставою для укладення з відповідним перевізником договору на перевезення пасажирів на маршруті, що був об`єктом конкурсу.
38. Таким чином, Управління інфраструктури Миколаївської обласної державної адміністрації як організатор конкурсу на перевезення пасажирів на відповідному маршруті та утворений нею конкурсний комітет є окремими суб`єктами владних повноважень, що в межах процедури конкурсу наділені самостійною компетенцією.
39. Позивачем заявлені вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Конкурсного комітету, оформлене протоколом засідання комісії конкурсного комітету для визначення перевізників на автобусних маршрутах загального користування, замовником перевезень на яких є Миколаївська обласна державна адміністрація, №1 від 16.05.2019, в частині допуску до участі в конкурсі, затвердження кількості балів та визнання переможцем на об`єктах конкурсу №31 та №32 ТДВ «Вознесенськавтотранс»; інші позовні вимоги є похідними від вказаних.
40. Враховуючи предмет позову, відповідати за цим позовом повинен також Конкурсний комітет як суб`єкт владних повноважень, який прийняв спірне рішення. Однак позивачем Конкурсний комітет не зазначено у позовній заяві як відповідача, а суд першої інстанції вирішуючи спір по суті, не залучив цей державний орган в якості відповідача, про що було вірно зазначено судом апеляційної інстанції.  
41. Верховний Суд вважає за необхідне зазначити, що позивач помилково пов`язує можливість Конкурсного комітету бути відповідачем в адміністративній справі з набранням чинності Законом №440 від від 14.01.2020, яким внесено зміни до п. 7 ч.  1 ст. 4 КАС України, оскільки, по-перше, висновки суду щодо залучення Конкурсного комітету як співвідповідача ґрунтуються на положеннях Закону України «Про автомобільний транспорт» та Порядку №1081, а не на положеннях Закону №440, а по-друге, пунктом 7 частини першої статті 4 КАС України до внесення відповідних змін не було конкретизовано, що суб`єкт владних повноважень обов`язково повинен мати статус юридичної особи. 
42. Помилковим є і посилання скаржника на постанови Верховного Суду від 24.10.2019 у справі №260/1183/18, від 20.02.2019 у справі №711/7895/16-а та від 05.12.2018 у справі №825/1912/15-а, оскільки у вказаних справах не досліджувалося питання залучення Конкурсного комітету відповідачем у справі, а висновки у зазначених постановах не стосуються предмету доказування у цій справі. Отже, посилання позивача на вищевказані постанови Верховного Суду касаційним судом відхиляються.
43. Приписами частини третьої статті 48 КАС України визначено, що у разі якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.
44. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави (частина четверта статті 48 КАС України).
45. Належним є відповідач, який є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не повинна і не може відповідати за пред`явленим позовом. У разі якщо за змістом норми матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, учасником спірних відносин та зобов`язаною особою є інша, ніж особа, до якої пред`явлено позов, підстави для задоволення позову відсутні.
46. Водночас колегія суддів зазначає, що позивач не завжди спроможний правильно визначити відповідача. Звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивач зазначає відповідачем особу, яка, на його думку, повинна відповідати за позовом, проте під час розгляду справи він може заявити клопотання про заміну неналежного відповідача належним. У такому випадку суд з метою забезпечення захисту порушеного (оспорюваного, невизнаного) права особи повинен замінити неналежного відповідача належним або залучити до участі у справі співвідповідача, однак на це потрібна згода позивача. При цьому, заміна відповідача може відбутися за клопотанням не лише позивача, а й будь-якої іншої особи, яка бере участь у справі, у тому числі й за клопотанням самого відповідача, або навіть за ініціативою суду. Після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку. Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції
47. Отже визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому обов`язком суду є встановлення належності відповідачів та їх заміна у разі необхідності, або залучення співвідповідачів.
48. Проте суд першої інстанції вищенаведених вимог процесуального закону не дотримався, та, вирішуючи спір по суті позовних вимог, не з`ясував хто є належним відповідачем у цій справі та не вирішив питання про залучення до участі у справі співвідповідача.
49. При цьому Суд зазначає, що з аналізу статті 48 КАС України слідує, що заміна первинного позивача або відповідача належним позивачем або відповідачем належить до повноважень суду першої інстанції, оскільки як наслідок заміни неналежного відповідача справа має розглядатися спочатку.
Такий висновок був неодноразово викладений Верховним Судом, зокрема у постановах від 29.06.2021 у справі №460/2903/20, від 14.12.2020 у справі №826/17787/14, від 09.07.2020 у справі №2040/5355/18, від 26.08.2020 у справі №500/2972/17, від 23.06.2020 у справі №540/2269/18 та від 30.09.2019 у справі №140/72/19.
50. Особа, яка залучається до участі у справі у процесуальному статусі відповідача, має процесуальні права та процесуальні обов`язки, визначені КАС України. Залучення ж такої особи на стадії апеляційного чи касаційного розгляду справи позбавляє залученого відповідача можливості користуватися своїми процесуальними правами, гарантованими КАС України в суді першої та апеляційної інстанції, що є порушенням принципу рівності сторін.
51. Таким чином, в силу наведених вище приписів процесуального законодавства суд апеляційної інстанції, переглядаючи рішення суду першої інстанції в порядку апеляційного провадження, був позбавлений можливості в межах наданих йому  КАС України  процесуальних повноважень виправити вказаний процесуальний недолік суду першої інстанції та здійснити заміну первинного відповідача належним відповідачем. Так само в силу приписів статті 315 КАС України суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями направляти справу на новий розгляд, у разі виявлення порушень норм процесуального права, які є безумовною підставою до скасування судового рішення.
52. За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції та  відмови у задоволенні позову, заявленого в частині основних вимог до неналежного відповідача, та не допустив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права. 
53. Інші доводи касаційної скарги безпосередньо стосуються законності прийняття Конкурсним комітетом спірного рішення, які не були предметом перегляду в апеляційному провадженні і не підлягають перевірці судом касаційної інстанції.   
54. При цьому, колегія суддів Верховного Суду зауважує, що відмова у задоволенні адміністративного позову, заявленого до неналежного відповідача, враховуючи неможливість його заміни на стадії перегляду судового рішення в апеляційному порядку, не позбавляє позивача права на повторне звернення до суду з тим самим позовом до належного відповідача.
55. З огляду на викладене, висновки суду апеляційної інстанції є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам процесуального права, узгоджуються з правовими висновками, викладеними Верховним Судом, а тому підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення відсутні.
56. Згідно статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
57. Зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення апеляційного суду - без змін.
Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу адвоката Чорнолуцького Руслана Васильовича - представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2. Постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2020 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

Судді	А.В. Жук Н.М. Мартинюк   Ж.М. Мельник-Томенко