ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2022 року 

м. Київ
справа № 804/4849/17
адміністративне провадження № К/9901/4119/17 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді Кравчука В.М., суддів Берназюка Я.О., Стародуба О.П.

розглянув у попередньому судовому засіданні
касаційну скаргу Приватного підприємства «Світекс»
на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.08.2017 (суддя Бондар М.В.) та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.11.2017 (колегія у складі суддів Добродняк І.Ю.. Бишевської Н.А. Семененка Я.В.)
у справі № 804/4849/17
за позовом Криворізького північного об`єднаного управління Пенсійного фонду України
до Приватного підприємства «Світекс»
про стягнення заборгованості.

І. РУХ СПРАВИ

1.          У липні 2017 року Криворізьке північне об`єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області звернулось до суду з позовом до Приватного підприємства «Світекс», в якому просило стягнути заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій в сумі 42681,15 гривень.
2.          Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.08.2017, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.11.2017, позов задоволено.
3.          27.12.2017 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга, в якій відповідач просить скасувати оскаржувані рішення та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.
4.          Ухвалою Верховного Суду від 09.01.2018 відкрито касаційне провадження. 

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

5.          Судами попередніх інстанцій встановлено, що Приватне підприємство «Світекс» зареєстровано у Криворізькому північному об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, з 01.01.2011 є платником єдиного внеску відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» № 2464-VІ від 08.07.2010.
6.          На підприємстві відповідача на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, працювали особи, яким призначено пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «а», п. «б-з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за Списком № 1 та Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України.
7.          За розрахунком позивача загальна сума фактичних витрат на виплату і доставку пільгової пенсії, призначеної таким пенсіонерам, яка залишилась несплаченою відповідачем, становить суму 42681,15 грн за травень 2017 року, в тому числі, за Списком №1 - 41337,74 грн, за Списком №2 - 1343,41 гривень.
8.          З матеріалів справи вбачається, що вказаний розмір заборгованості підтверджений складеними управліннями Пенсійного фонду України розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «а», «б-з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», за травень 2017 року.
9.          У розрахунках визначені суми до відшкодування по кожному територіальному органу Пенсійного фонду України, в якому перебувають на обліку пільгові пенсіонери - працівники підприємства-відповідача.
10.          Відомості, зокрема, щодо дат, з яких цим особам призначено пільгову пенсію, дат досягнення ними пенсійного віку, стажу роботи на підприємстві-відповідача, загального місячного розміру пенсії містяться в Розрахунках витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до п. «а», «б-з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (додатки 6, 7 до Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України).
11.          Означені розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій призначених відповідно до пункту «а», «б-з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за травень 2017 року по списку №1 у сумі 41337,74 грн та по списку №2 у сумі 1343,41 грн надсилались відповідачу, які були ним отримані вчасно.
12.          У зв`язку з несплатою відповідачем у добровільному порядку зазначених сум, позивач звернувся до суду. 

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

13.          В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що на адресу відповідача надсилались розрахунки про суму витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до призначених відповідно до пункту «а», «б-з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Зазначена сума боргу в добровільному порядку сплачена не була, а тому, вона підлягає примусовому стягненню. 
14.          Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення  позивачем процедури стягнення витрат по виплаті та доставці пенсій, оскільки жодним нормативним актом не вказано, що пенсії включаються до витрат на виплату і доставку пенсій. Відшкодування підприємствами пенсій, призначених за результатами атестації робочих місць, не може проводитись шляхом їх оподаткування за ставкою збору на обов`язкове державне пенсійне страхування в розмірі 100 відсотків. Оскільки вимогу про сплату недоїмки позивач не виставляв, то відповідач позбавлений можливості оскарження відповідного акту позивача в судовому порядку.

ІV. ОЦІНКИ СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

15.          Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції з позицією якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що витрати на виплату та доставку пенсій, призначених особам відповідно до пунктів  «а», «б»-«з» ч.1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за списком №1 та списком №2, покриваються підприємствами та організаціями. 
З огляду на встановлені обставини та норми чинного законодавства, суди зробили висновок про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій по списку №1 та списку №2 в сумі 42681,15 гривень.

V. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

16.          У касаційній скарзі відповідач посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права. 
17.          Скаржник зазначає про те, що судами помилково застосовано положення Інструкції №21-1 Пенсійного фонду України та її додатку №7, які суперечать положенням Закону №1058-IV та Закону №1788-XII. На час затвердження інструкції №21-1 та додатку №7 до неї та на час подання органом Пенсійного фонду розрахунків не існувало будь-якої норми, яка б вказувала на включення виплат пенсій до витрат на їх виплату та оподаткування їх збором та також мала б вищу юридичну силу, ніж імперативна норма ст.8 Закону №1788-XII та норми ст.7, ст. 73 Закону №1058-IV щодо заборони оподаткування самих пенсій та встановлення виключного переліку витрат Пенсійного фонду, до яких не входить виплата самих пенсій. 
Судами не враховано посилання на те, що підприємствами в порядку визначеному Законом №400/97-ВР не може проводитись відшкодування пенсій, призначених за результатами атестації робочих місць шляхом їх оподаткування, оскільки чинним законодавством не передбачено включення пенсій до витрат на їх виплату та покриття виплат пенсій підприємствами, а пріоритетним Законом №1058-IV не ототожнюється виплата пенсії із витратами по її виплаті. 
Крім того, позивачем порушено процедуру стягнення заборгованості.
18.          29.01.2018 позивач подав відзив, в якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін. 

VІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

19.          Верховний Суд перевірив правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права у межах доводів касаційної скарги та дійшов таких висновків.
20.          Статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, а також врегульовано порядок внесення підприємствами та організаціями плати до Пенсійного фонду, що покривала витрати на виплату і доставку пенсій, призначених у відповідності до пп. «а», «б» - «з» цієї статті.
21.          Відповідно до частини 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
22.          До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди цим особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення». При цьому, зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.
23.          Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.
24.          Статтею 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено право на пільгове пенсійне забезпечення осіб, які працювали до введення в дію цього Закону (до 01 січня 1992 року) на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством.
25.          Відповідно до ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах:
а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством;
б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.
26.          Пунктом 6.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року №21-1 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за №64/8663 (зі змінами), визначено, що відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в таких розмірах: для платників, зазначених у пп. 2.1.1 п. 2.1 цієї Інструкції, - фактичні витрати на виплату і доставку пенсій працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім працівників, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, у розмірі, серед іншого, 100 відсотків від фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій, призначених та/або виплачених з 2012 року.
27.          Згідно з п. 6.4. Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.
28.          Пунктом 6.7 Інструкції встановлено, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. У разі зміни розміру пенсії або настання обставин, які впливають на суму відшкодування (смерть пенсіонера, зміна місця проживання тощо), органи Пенсійного фонду повідомляють про це підприємства у розрахунку, який направляється підприємству в місячний строк з дня прийняття рішення про зміну розміру пенсії або про припинення виплати пенсії.
29.          Суми фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з дати призначення пенсії до дати складання розрахунку фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», сплачуються одночасно із оплатою фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за перший поточний місяць.
30.          Отже, суди дійшли вірного висновку, що суб`єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, повинні сплачувати витрати на виплату та доставку пенсій, призначених особам відповідно до пунктів  «а», «б»-«з» ч.1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за списком №1 та списком №2 до досягнення працівниками пенсійного віку, що спростовує доводи відповідача щодо відсутності обов`язку підприємств відшкодовувати витрати на виплату та доставку пільгових пенсій в порядку визначеному Законом №400/97-ВР.
31.          Підставою для відшкодування підприємством органам Пенсійного Фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за відповідний період.
32.          Вказаний розмір заборгованості підтверджений складеними управліннями Пенсійного фонду України розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів «а», «б-з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», за травень 2017 року.
33.          У вказаних розрахунках визначені суми до відшкодування по кожному територіальному органу Пенсійного фонду України, в якому перебувають на обліку пільгові пенсіонери - працівники підприємства-відповідача.
34.          Відомості, зокрема, щодо дат, з яких цим особам призначено пільгову пенсію, дат досягнення ними пенсійного віку, стажу роботи на підприємстві-відповідача, загального місячного розміру пенсії містяться в Розрахунках витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до п. «а», «б-з» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (додатки 6, 7 до Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України).
35.          Зазначені розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пункту «а», «б-з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», за травень 2017 року по списку №1 на суму 41  337,74 грн та по списку №2 на суму 1343,41 грн надсилались відповідачу, які ним отримані вчасно, що підтверджується матеріалами справи. Відповідач не оскаржив у судовому порядку розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком №1 та списком №2, а отже фактично погодився з сумами, вказаними у них. Розмір заборгованості підтверджений складеними управліннями Пенсійного фонду України розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій.
36.          Суд вважає необґрунтованими доводи касаційної скарги щодо порушення позивачем процедури стягнення заборгованості (непред`явлення вимоги про сплату недоїмки), оскільки відповідач є боржником по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, а не по сплаті страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.  
37.          Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що у відповідача є заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списком №1 та №2 у розмірі 42681,15 гривень.
38.          Склад витрат та факт їх понесення позивачем підтверджено наявними у справі доказами. Відповідач не довів неправомірності обчислення місячного розміру фактичних витрат на виплату та доставку пенсій особам, визначеним у розрахунках. 
39.          Суд вважає необґрунтованими твердження відповідача відносно того, що позовні вимоги ґрунтуються виключно на нормах підзаконного нормативно-правового акту, а саме - Інструкції №21-1, оскільки обов`язок по відшкодуванню підприємством фактичних витрат на виплату та доставку пенсії передбачено Законом України «Про збір на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Прикінцевими положеннями Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
40.          При цьому, положення Інструкції №21-1 передбачають виключно порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України.
41.          Аналогічного правового висновку у подібних правовідносинах Верховний Суд дійшов, зокрема у постановах від 06.11.2018 у справі № 804/5817/17 та від 04.04.2019 у справі № 804/5132/17.
42.          Відповідно до ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
43.          За таких обставин, рішення судів попередніх інстанцій  є законними та обґрунтованими і не підлягають скасуванню.
44.          Судові витрати покласти на відповідача.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Приватного підприємства «Світекс» залишити без задоволення.
Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17 листопада 2017 року у справі № 804/4849/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                              В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              Я.О. Берназюк

Суддя                                                                                                               О.П. Стародуб