ПОСТАНОВА 
Іменем України

16 серпня 2022 року                                                                 м. Кропивницький

справа № 405/152/22
провадження № 22-ц/4809/718/22 

       Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
Мурашка С.І. (головуючий, суддя-доповідач), Голованя А. М., Карпенка О.Л., учасники справи:
позивач – Приватне акціонерне товариство «Страхове товариство «Гарантія»,
відповідач – ОСОБА_1 , 
розглянув в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження, без повідомлення учасників справи, цивільну справу  за апеляційною скаргою адвоката Кривенка Михайла Петровича, який представляє інтереси ОСОБА_1 , на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21 квітня 2022 року у складі судді Шевченко І. М. і

В С Т А Н О В И В :

В січні 2022 року Приватне акціонерне товариство «Страхове товариство «Гарантія» (далі – ПрАТ «СТ «Гарантія») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 та просило стягнути на свою користь заподіяну шкоду в порядку регресу в розмірі 63 294 грн та суму сплаченого судового збору.
       Позовна заява мотивована тим, що 28 травня 2021 року на автодорозі Київ-Одеса сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Scania д. н. з. НОМЕР_1 , який був предметом договору добровільного комплексного страхування наземного транспорту, укладеного між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Перша» (далі - ПрАТ «СК «Перша») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Транс-Логістик» (далі – ТОВ «Транс-Логістик»), під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу Iveco д. н. з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , цивільно-правова відповідальність якого застрахована у ПрАТ «СТ «Гарантія».
       Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль Scania, а згідно постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14 червня 2021 року у справі № 405/3953/21 винним визнано ОСОБА_1 , який керував автомобілем Iveco.
       Рішенням Господарського суду м. Києва від 23 листопада 2021 року у справі № 910/14527/21 стягнуто з ПрАТ «СТ «Гарантія» на користь ПрАТ «СК «Перша» в порядку ст. 993 ЦК України та ст. 27 ЗУ «Про страхування» 63 294 грн на відшкодування шкоди.
На виконання зазначеного рішення ПрАТ «СТ «Гарантія» сплатило на користь позивача зазначену суму.
       Про факт скоєння дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 позивач дізнався лише 10.09.2021, отримавши копію позовної заяви ПрАТ «СК «Перша» до ПрАТ «СТ «Грантія» та ухвали Господарського суду м. Києва від 09.09.2021 про відкриття провадження у справі.
       Позивач вважає, що виплатою страхового відшкодування в порядку суброгації на підставі рішення Господарського суду м. Києва від 23.11.2021 йому як страховику за договором (полісом) цивільно-правової відповідальності заподіяно збитки в розмірі 63 294 грн.
У зв`язку із невиконанням відповідачем обов`язку щодо надання письмового повідомлення про вчинення дорожньо-транспортної пригоди протягом трьох робочих днів, позивач звернувся до суду з позовом.
Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21 квітня 2022 року позов ПрАТ «СТ «Гарантія» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 заподіяну шкоду в порядку регресу в сумі 63 294 грн, а також 2 270 грн судового збору.
Рішення суду мотивовано тим, щопорушення ОСОБА_1 обов`язку про своєчасне повідомлення страховика та причетність до дорожньо-транспортної пригоди, яка мала ознаки страхового випадку, знаходиться у прямому причинному зв`язку з правом страховика на регресний позов.
В апеляційній скарзі адвокат Кривенко М. П., який представляє інтереси ОСОБА_1 , просить скасувати рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21 квітня 2022 року та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову ПрАТ «СТ «Гарантія» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення неповністю з`ясовано обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права, оскільки у позивача не виникало право на відшкодування шкоди в порядку регресу.
ОСОБА_1 вживалися заходи з метою запобігання або зменшення подальшої шкоди шляхом зупинки транспортного засобу, позначення місця дорожньо-транспортної пригоди, виклику співробітників поліції для фіксації факту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.
Відповідач вважає, що в даному випадку факт настання страхового випадку є беззаперечним, оскільки він зафіксований правоохоронними органами; винна особа притягнута до адміністративної відповідальності, що підтверджується постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14 червня 2021 року та додатково підтверджено рішенням Господарського суду м. Києва від 23 листопада 2021 року, яке позивач не оскаржував та добровільно сплатив страхове відшкодування в розмірі 63 294 грн.
ОСОБА_1 вважає, що судом першої інстанції не було встановлено, а позивачем не було доведено, що відсутність письмового повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду призвела до відсутності можливості встановити факт настання страхового випадку та необґрунтованих виплат, здійснених ним.
Від ПрАТ «СТ «Гарантія» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому воно просить рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21 квітня 2022 року залишити в силі, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення. 
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції справа розглядається апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з особливостями встановленими цією главою.
За приписами ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Оскільки ціна позову становить 63 294 грн, тобто менше ста розмірів прожиткового мінімуму (станом на 01.01.2022 становить 248 100 грн), апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.
З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.
Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Господарського суду м. Києва від 23.11.2021 у справі № 910/14527/21 за позовом ПрАТ «СК «Перша» до ПрАТ «СТ «Гарантія» про відшкодування шкоди, стягнуто із позивача 63 294 грн.
На виконання рішення суду ПрАТ «СТ «Гаранія» сплатило на користь ПрАТ «СК «Перша» 63 294 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 1909 від 21.12.2021.
Підставою для виплати страхового відшкодування в сумі 63 294 грн було звернення ПрАТ «СК «Перша»до суду про виплату в порядку суброгації зазначеної суми, так як ПрАТ «СТ «Гарантія» відмовилось у досудовому порядку вирішити зазначений спір.
03.07.2020 між ПрАТ «СК «Перша» та ТОВ «Транс-Логістик» укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу, відповідно до умов якого страховик у разі настання страхового випадку зобов`язується здійснити страхову виплату. Згідно зазначеного договору забезпеченим транспортним засобом визнано автомобіль Scania д. н. з. НОМЕР_1 .
28.05.2021 на автодорозі Київ-Одеса сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Scania д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу Iveco д. н. з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 цивільно-правова відповідальність якого застрахована у ПрАТ «СТ «Гарантія», згідно поліса № АР/4648960.
Внаслідок ДТП, яке сталося 28.05.2021, було пошкоджено автомобіль Scania, а винуватцем у транспортній пригоді, згідно постанови Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14.06.2021 у справі № 405/3953/21 визнано водія автомобіля  Iveco д. н. з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 .
За заявою страхувальника по договору добровільного страхування транспортних засобів № 06-07.00.20.00220 від 03.07.2020 ТОВ «Транс-Логістик», страховиком ПрАТ «СК «Перша», на підставі отриманих від ремонтного підприємства ТОВ «Реф-Авто-Транс» документів, а саме рахунку на оплату № 112 від 15.06.2021 на суму 63 294 грн, наряду - замовлення № 414 від 15.06.2021 та калькуляції від 16.06.2021 складено страховий акт та виплачено страхове відшкодування підприємству ТОВ «Реф-Авто-Транс». 
Про факт скоєння ДТП 28.05.2021 водієм забезпеченого транспортного засобу Iveco, д. н. з. НОМЕР_2 , ОСОБА_1 за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності страховик, ПрАТ «СТ «Гарантія», дізналося лише з копії позовної заяви страхової компанії «Перша» до ПрАТ «СТ «Гарантія» яку надіслав Господарський суд м. Києва разом з ухвалою від 09.09.2021 про відкриття провадження у справі, яку отримало ПрАТ «СТ Гарантія» 10.09.2021.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що порушення ОСОБА_1 обов`язку про своєчасне повідомлення страховика та причетність до дорожньо-транспортної пригоди, яка мала ознаки страхового випадку, знаходиться у прямому причинному зв`язку з правом страховика на регресний позов.
Проте, з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна, з огляду на таке.
Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).
Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).
Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Стаття 5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає об`єктом цього виду страхування майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов.
Так, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону (підпункт 38.1.1 («ґ») пункту 38.1 статті 38 Закону).
Згідно з підпунктом 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону - МТСБУ), повідомлення про ДТП встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про знаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.
Такий обов`язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам.
Зазначені норми вказують на право, проте не обов`язок страховика щодо подання регресного позову.
У разі, якщо факт настання страхового випадку зафіксований правоохоронними органами, відповідач як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності, страховик сплатив страхове відшкодування, то сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховика про настання страхового випадку не може братися за основу ухвалення рішення про задоволення регресного позову до водія забезпеченого транспортного засобу.
Зазначений правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі № 6-284цс15 та від 22 березня 2017 року у справі   № 6-2011цс16.
Отже, дотримання або недотримання особою, з якою укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, положень Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо обов`язкового повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду є підставою для перевірки страховиком обставин ДТП та обґрунтованості страхових виплат. 
Водночас лише недотримання цих положень особою, яка застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, не може виступати самостійною вимогою для задоволення регресної вимоги у судовому порядку.
Схожі за змістом висновки викладені в постановах Верховного Суду від 17 січня 2020 року у справі № 463/5839/16-ц (провадження № 61-3172св18), від 06 листопада 2019 року у справі № 306/1061/15-ц (провадження № 61-29246св18), від 06 жовтня 2019 року у справі № 355/205/17 (провадження № 61-27901св18) та від 25 вересня 2019 року у справі № 761/37577/15-ц (провадження № 61-9101св18).
Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 вказаної частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.
Принцип змагальності під час розгляду справи судом визначає можливості й обов`язки сторін щодо доказування.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Матеріалами справи підтверджується, що 03 липня 2020 року між ТОВ «Транс-Логістик» та ПрАТ «СК «Перша» було укладено Договір № 06-07.00.20.00220 добровільного комплексного страхування наземного транспорту, відповідно до умов якого страховик в разі настання страхового випадку зобов`язується виплатити страхове відшкодування на умовах цього договору, в тому числі за пошкодження транспортного засобу Scania, д. н. з. НОМЕР_3 (а. с. 14).
09.10.2020 між ПрАТ «СТ «Гарантія» та ОСОБА_1 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується копією Полісу № АР/4648960 (а. с. 24).
28.05.2021 на автодорозі № М-05 сполученням Київ - Одеса (202 км + 240 м) мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Scania, д. н. з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу Iveco, д. н. з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 .
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль Scania, д. н. з. НОМЕР_3 .
Постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14.06.2021 у справі № 405/3953/21 визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн (а. с. 22-23). 
Вказаним судовим рішенням встановлено, що ОСОБА_1 28.05.2021 о 02:20 год. керував транспортним засобом марки Iveco д. н. з. НОМЕР_2 із напівпричепом STAS S33-9 CX д. н. з. НОМЕР_4 по а/ш М-05 Київ-Одеса 202 км.+240 м. Уманський район Черкаська область, у порушення п. 12.1, п. 13.1 Правил дорожнього руху не вибрав безпечну швидкість руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом марки Scania д. н. з. НОМЕР_5 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався попереду, в результаті зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
ТОВ «Транс-Логістик» повідомило ПрАТ «СТ «Перша» про ДТП, яка сталася 28.05.2021 та звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування та перерахування коштів на рахунок одержувача – ТОВ "Реф Авто Транс" (а. с. 15-16).
Як вбачається із наданих позивачем від ТОВ «Реф Авто Транс» документів, а саме: копії рахунку на оплату № 112 від 16.06.2021 на суму 63 294 грн з ПДВ (а. с. 18), копії акту надання послуг № 108 від 01 липня 2021 року на суму 63 294 грн (а. с. 19) вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу Scania, д. н. з. НОМЕР_3 склала 63 294 грн.
ПрАТ «СК «Перша» було здійснено розрахунок суми страхового відшкодування та складено страховий акт № ТР-00-8448 від 22.07.2021 на суму 63 294 грн (а. с. 20).
Рішенням Господарського суду м. Києва від 23 листопада 2021 року у справі № 910/14527/21 позов ПрАТ «СК «Перша» задоволено та стягнуто з ПрАТ «СТ «Гарантія» на користь ПрАТ «СК «Перша» суму страхового відшкодування в розмірі 63 294 грн та судовий збір в розмірі 2 270 грн (а. с. 7-13).
Даних про те, що вказане рішення оскаржувалось в апеляційному порядку, матеріали справи не містять.
ПрАТ «СТ «Гарантія» було здійснено розрахунок суми страхового відшкодування та складено страховий акт № 769-21 від 21.12.2021 на суму 63 294 грн (а. с. 25-26), сплачено на рахунок ПрАТ «СК «Перша» 63 294 грн страхового відшкодування згідно страхового акта № 769-21 від 21.12.2021, за транспортний засіб Scania P 250 д. н. з. НОМЕР_5 , що підтверджується платіжним дорученням № 1909 від 21 грудня 2021 року (а. с. 27).
Звертаючись до суду з позовом, ПрАТ «СТ «Гарантія» посилалося на порушення відповідачем вимог підпункту 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо своєчасного повідомлення страховика про факт та обставини ДТП, яка відбулась 28 травня 2021 року. 
Разом з тим, аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що факт настання страхового випадку ніким не оспорюється, відповідач як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності, а сам позивач визнав страховий випадок, зробивши розрахунок страхової виплати (страхового відшкодування), склавши страховий акт та добровільно сплативши страховику потерпілої особи суму страхового відшкодування, на підставі рішення суду, яке ПрАТ «СТ «Гарантія» не оскаржувало в апеляційному порядку.
Як наслідок, лише факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу рішення, яке повинно ґрунтуватися на загальних правилах про відшкодування збитків у позадоговірних зобов`язаннях, адже регресні зобов`язання належать до групи позадоговірних, тому спори з таких зобов`язань повинні вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків.
Обмеження набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) зумовлене тим, що набуття вказаного права щоразу після відшкодування цим страховиком шкоди потерпілому суперечило б меті страхування цивільно-правової відповідальності, об`єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди та яке забезпечує, зокрема, їх захист.
За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ПрАТ «СТ «Гарантія» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу. 
На викладене суд першої інстанції уваги не звернув та, встановивши всі обставини справи, неправильно застосував норми матеріального права, які підлягали застосуванню, що призвело до неправильного вирішення справи. 
Невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права відповідно до п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового про відмову в задоволенні позовних вимог.
Враховуючи викладене апеляційна скарга адвоката Кривенка М. П., який представляє інтереси ОСОБА_1 , підлягає задоволенню, а рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21 квітня 2022 року скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні позовних вимог ПрАТ «СТ «Гарантія» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу.
Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Враховуючи, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні позовних вимог, в порядку розподілу судових витрат з ПрАТ «СТ «Гарантія» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 3 721,50 грн судового збору, сплаченого відповідачем за подання апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 - 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Кривенка Михайла Петровича, який представляє інтереси ОСОБА_1 , задовольнити.
Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21 квітня 2022 року скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу відмовити.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» (код ЄДРПОУ 14229456) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_6 ) 3 721 (три тисячі сімсот двадцять одна) грн 50 коп судового збору.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуючий суддя                 С. І. Мурашко 

Судді          А. М. Головань

О. Л. Карпенко