УХВАЛА

12 травня 2022 року  
Київ
справа №2-а-256/08
адміністративне провадження №К/990/10124/22
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Жука А.В.,
суддів: Мартинюк Н.М.,  Мельник-Томенко Ж.М., 
перевіривши касаційну скаргу   ОСОБА_1 
на постанову   П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2021 року 
та ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2021 року
у справі №2-а-256/08 
за позовом ОСОБА_1 
до Прокуратури Одеської області (правонаступник Одеська обласна прокуратура), Генеральної прокуратури України (правонаступник Офіс Генерального прокурора) 
про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди,-  
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Прокуратури Одеської області (правонаступник Одеська обласна прокуратура), Генеральної прокуратури України (правонаступник Офіс Генерального прокурора), в якому просила: 
- скасувати наказ №131 від 03 квітня 2007 року за підписом прокурора області Галкіна О.Б. про притягнення до дисциплінарної відповідальності шляхом звільнення із займаної посади та з органів прокуратури; 
- поновити на посаді старшого прокурора відділу забезпечення участі в судах управління представництва в суді та захисту інтересів громадян та держави при виконанні судових рішень прокуратури області з моменту звільнення; 
- стягнути з прокуратури Одеської області заробітну плату за час вимушеного прогулу; стягнути з прокуратури Одеської області та Генеральної прокуратури України моральну шкоду в розмірі 500000 грн. солідарно; 
- постановити окрему ухвалу.
Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 29 травня 2008 року позов задоволено частково: визнано незаконним та скасовано наказ прокурора Одеської області від 03 квітня 2007 року №131, поновлено позивача на посаді старшого прокурора відділу забезпечення участі в судах управління представництва в суді та захисту інтересів громадян та держави при виконанні судових рішень прокуратури Одеської області з моменту звільнення, тобто з 03 квітня 2007 року; стягнуто з прокуратури області на користь позивача заробітну плату за час вимушеного прогулу у розмірі 28733,81 грн. та моральну шкоду в сумі 2 тис. грн. В іншій частині позову відмовлено. Рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за один місяць допущено до негайного виконання.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22 липня 2008 року виправлено описку у постанові від 29 травня 2008 року, а саме: зазначено, що ОСОБА_1 підлягає поновленню на посаді старшого прокурора відділу забезпечення участі в судах управління представництва, захисту інтересів громадян та держави в судах прокуратури Одеської області.
Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2009 року апеляційні скарги Генеральної прокуратури України та прокуратури Одеської області задоволено, у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовлено, постанову суду першої інстанції та ухвалу суду від 22 липня 2008 року про виправлення описки скасовано, у задоволенні позову відмовлено.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 27 квітня 2010 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2009 року - без змін.
Рішенням Європейського суду з прав людини від 08 жовтня 2020 року у справі "Горяйнова проти України", яке набуло статусу остаточного 08 січня 2021 року, констатовано порушення Україною статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та допущено втручання в право ОСОБА_1 на свободу вираження поглядів, яке не супроводжувалося належними процесуальними гарантіями та не було пропорційним переслідуваній законній меті.
Постановою Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2021 року частково задоволено заяву ОСОБА_1 про перегляд судових рішень за виключними обставинами, постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2009 року та ухвалу Вищого адміністративного суду України від 27 квітня 2010 року скасовано, справу передано на новий розгляд до П`ятого апеляційного адміністративного суду як суду апеляційної інстанції.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2021 апеляційні скарги Генеральної прокуратури України та прокуратури Одеської області залишено без задоволення, постанову Приморського районного суду м. Одеси від 29 травня 2008 року та ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 22 липня 2008 року, якими частково задоволено позов ОСОБА_1 та виправлено описку у постанові суду, залишено без змін.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1  про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 2-а-256/08 відмовлено.
25 квітня 2022 року до Верховного Суду через систему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову  П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2021 року та ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2021 року у справі № 2-а-256/08.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд зазначає таке.
Відповідно до частини першої  статті 334 КАС України  за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Згідно пункту 4 частини другої  статті 330 КАС України  у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених)  статтею 328 цього Кодексу  підстави (підстав).
Обґрунтовуючи касаційну скаргу, позивач, посилаючись на:
- пункт 3 частини четвертої    статі 328 КАС України та вказує на відсутність висновку Верховного Суду стосовно питання застосування а) статті 235 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП) у справах про поновлення на посаді прокурора через 15 років з дати звільнення за результатами рішення Європейського Суду з прав людини з урахуванням змін у законодавстві, зокрема виключення у грудні 2019 року із Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 пункту 10 та прийняття у 2015 році нового Закону України «Про прокуратуру»; б) статті 236 КУпП стосовно звернення до суду, який поновив на роботі з заявою у разі затримки виконання відповідачем набравшого чинності судового рішення, з урахуванням того, що цей суд, який приймав рішення, позбавлено повноважень на розгляд справ цієї категорії.
При цьому скаржниця, посилаючись на нестандартну ситуацію у даній справі, наполягає на тому, що за весь час існування Верховного Суду взагалі відсутні справи, в яких би мали місце подібні фактичні обставини, зокрема: особу звільнено з органів прокуратури за скоєння проступку у 2007 році; судом першої інстанції у 2008 році скасовано наказ про звільнення, а апеляційним судом у 2009 році рішення суду першої інстанції скасовано; судом касаційної інстанції у 2010 році залишено в силі рішення апеляційного суду; у допуску до перегляду справи судом четвертої касаційної інстанції у 2010 році було відмовлено; Європейським судом з прав людини через 11 років встановлено порушення державою - відповідачем Конвенції з прав людини і основоположних свобод; Великою Палатою Верховного Суду заява про перегляд справи за виключними обставинами задоволена частково та справа направлена для перегляду на повторний апеляційний розгляд.
Крім цього, у касаційній скарзі, як на підставу для відкриття касаційного провадження у цій справі, скаржник зазначає, що підставою касаційного оскарження судового рішення є пункт 4 частини четвертої статті 328 КАС України із посиланням на пункт 1 частини третьої статті 353 КАС України (справу розглянуто і вирішено неповноважним складом суду), обґрунтовуючи дану підставу тим, що у порушення частини 3 статті 18 КАС України без автоматизованого розподілу дана справа потрапила на розгляд колегії суддів, що свідчить, на переконання позивача, у втручання в систему авторозподілу і викликає сумніви у повноважності суду, який розглядав справу.
Отже, доводи, які викладені в матеріалах касаційної скарги, вказують на наявність обставин, визначених пунктами 1 та 4 частини четвертої статті 328 КАС України, що є підставою для відкриття касаційного провадження постанови   П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2021 року у цій справі з метою перевірки обставин вказаних скаржником.
Також, частиною 3  статті 328 КАС України  передбачено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції  про відмову у відкритті  або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Підставою для відкриття касаційного провадження у справі №2-а-256/08 є оскарження судових рішень, перелік яких визначений у частині третій   статті 328 КАС України, з посиланням у касаційній скарзі на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права.
Касаційна скарга відповідає вимогам  статті 330 КАС України, підстави для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.
У касаційній скарзі позивачем порушено питання про визнання причин пропуску строку на касаційне оскарження поважними та поновлення такого строку.
В обґрунтування такого клопотання скаржник зазначає, що вперше з касаційною скаргою звернулася до Верховного Суду у строк, передбачений частиною другою  статтею 329 КАС України, проте ухвалою Верховного Суду від 07 грудня 2021 року вперше подану касаційну скаргу було повернуто скаржнику на підставі пункту 4 частини п`ятої  статті 332 КАС України.
Разом з цим позивач зазначає, що в межах присічного строку та без суттєвих затримок і зайвих зволікань, вона в подальшому ще чотири рази зверталася до суду касаційної інстанції із касаційними скаргами, однак відповідними ухвалами її касаційні скарги було повернуто на підставі пункту 4 частини п`ятої  статті 332 КАС України.
25 квітня 2022 року касаційну скаргу було вшосте зареєстровано в суді касаційної інстанції.
Вказані обставини підтверджуються даними комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду».
Відповідно до вимог частини другої та третьої  статті 329 КАС України  учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою  статті 333 цього Кодексу.
За наведених обставин, Суд дійшов висновку про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження, в зв`язку з чим такий строк слід поновити.
Керуючись статтями  328, 329, 330,  334,  340 КАС України  в редакції  Закону №2147-VІІІ, Суд-
УХВАЛИВ:
1. Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
2. Визнати причини пропуску строку на касаційне оскарження поважними та поновити процесуальний строк.
3. Відкрити касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову   П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2021 року та ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2021 року у справі № 2-а-256/08.
4. Встановити десятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття касаційного провадження для подання учасниками справи до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу в письмовій формі, доказів надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи та заперечень щодо поданих заяв та клопотань.
5. Витребувати з Приморського районного суду м. Одеси справу № 2-а-256/08.
6. Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук
Н.М. Мартинюк 
 Ж.М. Мельник-Томенко ,
Судді Верховного Суду