ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

15 червня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 160/3671/21	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Кругового О.О. (доповідач),
                               суддів:  Прокопчук Т.С., Шлай А.В.,     
за участю секретаря судового засідання Тарханової А.Є.      
за участю:
          позивача: ОСОБА_1 ,
          представника відповідача: Жидяєвої Ю.Г.,
          представника третьої особи: Василенко Т.В.,
          представника третьої особи: Мелень-Забрамної О.М.,
          представника третьої особи: Жигіль Г.В.
                    розглянувши у відкритому судовому засіданні   в місті Дніпрі в режимі відеоконференції  апеляційні скарги Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, товариства з обмеженою відповідальністю "РОКОБАН"  
                    на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.07.2021 року  в адміністративній справі №160/3671/21 за позовом Кам`янської міської ради до Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю "РОКОБАН", Громадська організація "Комфортне місто", за участю: Дніпропетровської обласної прокуратури  про  визнання протиправним та скасування наказу про видачу ліцензії,- 
          ВСТАНОВИВ:
          12 березня 2021 року Кам`янська міська рада  звернулась до суду із адміністративним позовом, в якому просила:
- визнати протиправним та скасувати виданий Міністерством захисту довкілля та природних ресурсів України наказ від 19.02.2021 року № 128 “Про видачу ліцензії ТОВ “Рокобан”.
В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначив, що наказ Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України від 19.02.2021 року №128 «Про видачу ліцензії ТОВ «Рокобан»  видано безпідставно та незаконно, на основі завідомо неправдивих даних, з порушенням Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» та ліцензійних умов провадження господарської діяльності з поводженням з небезпечними відходами, затвердженими Кабінетом Міністрів України від 13.07.2016 року №466. Зазначено, що при проведенні аналізу відповідності переліку небезпечних відходів на поводження з якими ТОВ «Рокобан» отримано ліцензію  (зазначені в додатку до ліцензії) встановлено їх невідповідність переліку небезпечних відходів відображених у висновку від 29.09.2020 року №21/01-201910294740/1 з оцінки впливу на довкілля планової діяльності «Здійснення діяльності по збиранню, перевезенню, зберіганню, обробленню, утилізації та знешкодженню небезпечних відходів та подальшим виготовленням м`ясо-кісткової муки, тваринних кормів за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, пров. Баглійський, 2». Також, позивач зазначає, що подані ТОВ «Рокобан» для отримання ліцензії документи не підтверджують дійсні обставини діяльності та потужностей підприємства, фактично, останнє не відповідає ліцензійним умовам, вказане свідчить на користь необґрунтованості наказу відповідача № 128 “Про видачу ліцензії ТОВ “Рокобан”.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 липня 2021 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано виданий Міністерством захисту довкілля та природних ресурсів України наказ від 19.02.2021 року № 128 “Про видачу ліцензії ТОВ “Рокобан”.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ТОВ «Рокобан» як здобувач ліцензії надав до Міністерства визначений Законом перелік документів на підтвердження його відповідності ліцензійним умовам, вказаний пакет документів був перевірений відповідачем, за наслідками перевірки встановлено, що всі необхідні документи підприємством подано, а ТОВ «Рокобан» відповідає ліцензійним умовам на провадження відповідної господарської діяльності, відтак має право на отримання ліцензії на поводження з небезпечними відходами. Також, суд першої інстанції при розгляді даної справи перебрав на себе повноваження Міндовкілля та вирішив питання щодо відповідності ТОВ «Рокобан» ліцензійним умовам. 
Товариство з обмеженою відповідальністю «Рокобан» також звернулось з апеляційною скаргою, в якій  просить суд рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог Кам`янської міської ради.
Заявник зазначає, що Кам`янська міська рада не належить до кола суб`єктів, на яких розповсюджується дія наказу як індивідуально-правового акту, відтак її права не порушені, а адміністративний позов як наслідок не підлягає задоволенню. Крім того, ТОВ «Рокобан» зазначає, що підприємство повністю відповідає вимогам здобувача ліцензії, ним було подано всі визначені Законом документи, підприємство має необхідні потужності на проведення відповідної господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами. 
Також, ТОВ «Рокобан» 10.11.2021 року були подані додаткові пояснення до апеляційної скарги в яких заявник додатково наголошує, що наказ про видачу ліцензії є вже реалізованим індивідуальним актом, який жодним чином не порушує права та інтереси Кам`янської міської ради, також зазначає, що суд першої інстанції вирішуючи питання щодо відповідності поданих документів підприємства для умов отримання ліцензії фактично підмінив собою відповідний повноважний орган, вказує, що Законом «Про ліцензування видів господарської діяльності» не передбачено можливості оскарження рішення про видачу ліцензії ні в судовому ні в будь-якому іншому порядку. Просить суд апеляційну скаргу ТОВ «Рокобан» задовольнити, та закрити провадження у справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 303 КАС України, особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження, обґрунтувавши необхідність таких змін чи доповнень.
Враховуючи той факт, що додаткові пояснення до апеляційної скарги фактично є зміною вимог апеляційної скарги та містять суттєві доповнення до змісту доводів апеляційної скарги, а строк на апеляційне оскарження рішення суду станом на 10.11.2021 року минув, суд апеляційної інстанції не приймає вказані додаткові пояснення та розглядає апеляційну скаргу третьої особи в частині вимог в її первинній редакції.
          Від Кам`янської міської ради надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на необґрунтованість доводів скарг просить залишити їх без задоволення, а рішення суду першої інстанції – залишити без змін. У відзиві позивач посилається на те, що Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів при прийнятті оскаржуваного наказу проігнорувало відсутність у ТОВ «Рокобан» етнічних можливостей та потужностей здійснювати господарську діяльність пов`язану з поводженням з небезпечними відходами. 
Від Громадської організації «Комфортне місто» надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому третя особа вказує, що апеляційній скарги є безпідставними, судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, прийнято законне та обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог Кам`янської міської ради. Просить суд рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційні скарги – залишити без задоволення.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, відзивів на апеляційній скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги   підлягають  задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що  наказом Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України № 128 від 19.02.2021 року “Про видачу ліцензії ТОВ “Рокобан”, відповідно до частини 7 статті 13 Закону України “Про ліцензування певних видів господарської діяльності”, Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 13 липня 2016 р. № 446, і Положення про Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 червня 2020 р. № 614, видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами ТОВ “Рокобан” (ідентифікаційний код юридичної особи 42747947).
Згідно додатку до вказаного наказу “Інформація про суб`єкта господарювання, щодо якого прийнято рішення про видачу ліцензії на право провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами”, місце провадження господарської діяльності: м. Кам`янське, пров. Баглійський, буд.2; вид господарської діяльності: збирання, зберігання, оброблення, утилізація, видалення, знешкодження.
Також, встановлені обставини справи свідчать, що Кам`янська міська рада    звернулась до суду з позовом до Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Рокобан», Громадська організація «Комфортне місто», в якому просила визнати протиправним та скасувати, виданий Товариству з обмеженою відповідальністю «Рокобан», висновок від 29.09.2020 № 21/01-201910294740/1 з оцінки впливу на довкілля планованої діяльності «Здійснення діяльності по збиранню, перевезенню, зберіганню, обробленню, утилізації та знешкодженню небезпечних відходів та подальшим виготовленням м`ясо-кісткової муки, тваринних кормів за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, пров. Баглійський, 2.                
    Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 28 липня 2021 року позов задоволено в повному обсязі.
Вважаючи, що наказ Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України № 128 від 19.02.2021 року “Про видачу ліцензії ТОВ “Рокобан” виданий відповідачем необґрунтовано, без належних на те правових підстав, Кам`янська міська рада звернулась до суду з адміністративним позовом у даній справі. Своє звернення до суду Кам`янська міська рада обґрунтувала необхідністю захисту прав мешканців міста на безпечне довкілля. 
Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що ТОВ «Рокобан» як здобувачем ліцензії не надано до Міндовкілля належних документів на підтвердження наявності технічних та матеріальних потужностей для здійснення господарської діяльності щодо поводження з небезпечними відходами, відтак наказ про видачу ліцензії є незаконним.
Суд апеляційної інстанції вирішуючи спір між сторонами виходить із наступного.
Порядок видачі ліцензій на здійснення певних видів господарської діяльності визначається Законом України «Про ліцензування видів господарської діяльності» (далі Закон № 222-VIII). Цей Закон регулює суспільні відносини у сфері ліцензування видів господарської діяльності, визначає виключний перелік видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, встановлює уніфікований порядок їх ліцензування, нагляд і контроль у сфері ліцензування, відповідальність за порушення законодавства у сфері ліцензування видів господарської діяльності.
У відповідності до ч. 1 ст. 3 Закону №222- VIII, державна політика у сфері ліцензування ґрунтується на: принципі єдиної державної системи ліцензування, що реалізується шляхом:
встановлення єдиного переліку видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, виключно цим Законом;
визначення вичерпного переліку документів, що додаються до заяви про отримання ліцензії, виходячи з мінімальної кількості таких документів, достатніх лише для підтвердження виконання вимог відповідних ліцензійних умов;
визначення Кабінетом Міністрів України органів ліцензування, крім державних органів, які визначені органами ліцензування законом, видів господарської діяльності, визначених  статтею 7  цього Закону;
Відповідно до принципу дотримання законності виключно законами визначаються підстави для видачі ліцензії, залишення заяви про отримання ліцензії без розгляду, відмови у видачі ліцензії, переоформлення ліцензії, розширення та звуження провадження виду господарської діяльності ліцензіатом, зупинення, відновлення дії ліцензії повністю або частково, анулювання ліцензії повністю або частково і строки прийняття та набрання чинності рішеннями органів ліцензування. (абз. 3 ч. 3 ст. 3 Закону №222- VIII)
У відповідності до частин 1 та 2 ст. 6 Закону №222-VIII, орган ліцензування видає ліцензії на право здійснення видів господарської діяльності, зазначених у  статті 7  цього Закону.
Види господарської діяльності, на здійснення яких державний колегіальний орган видає ліцензії, встановлюються цим Законом.
Орган ліцензування для цілей цього Закону за відповідним видом господарської діяльності отримує та розглядає заяву з документами, а також повідомлення, подання яких до органу ліцензування передбачено законом, і за результатом їх розгляду приймає рішення про: 
залишення заяви без розгляду; 
видачу ліцензії або відмову у видачі ліцензії;
переоформлення ліцензії;
зупинення дії ліцензії повністю або частково;
відновлення дії ліцензії повністю або частково;
анулювання ліцензії повністю або частково;
розширення або звуження провадження виду господарської діяльності ліцензіатом;
видачу інших документів, визначених законом, що стосуються повноважень органу ліцензування.
Рішення про видачу, переоформлення, відновлення дії ліцензії повністю або частково, розширення, звуження провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, набирають чинності з дня внесення запису про них до ліцензійного реєстру;
          Рішення органу ліцензування оформлюються організаційно-розпорядчими актами за підписом керівника органу або його заступника згідно з розподілом повноважень. (ч. 3 ст. 6 Закону №222- VIII)
Ліцензійні умови провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 13.07.2016 року № 446 (далі – Ліцензійні умови), та встановлюють вичерпний перелік документів, які додаються до заяви про отримання ліцензії на провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами (далі - ліцензія), а також визначають вичерпний перелік організаційних, кадрових, технологічних вимог, обов`язкових для виконання під час провадження зазначеної діяльності.
Пунктом 6 Ліцензійних умов вказано, що здобувач ліцензії для її отримання подає у спосіб, передбачений частиною першою статті 10 Закону, до органу ліцензування заяву про отримання ліцензії згідно з додатком 1.
До заяви про отримання ліцензії, крім документів, передбачених частиною третьою статті 11 Закону, додаються:
відомості за підписом здобувача ліцензії про наявність матеріально-технічної бази, необхідної для провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами (за формою згідно з додатком 2), разом з копіями підтвердних документів, засвідченими печаткою (за наявності) та підписом керівника суб`єкта господарювання, що дають можливість її ідентифікувати, а також копіями документів, що підтверджують право власності або оренди на зазначену матеріально-технічну базу, засвідченими печаткою (за наявності) та підписом керівника суб`єкта господарювання;
відомості про наявність декларації безпеки і плану локалізації та ліквідації аварії на об`єкті (у разі внесення об`єкта до Державного реєстру об`єктів підвищеної небезпеки) у довільній формі;
відомості за підписом здобувача ліцензії про наявність власних або орендованих виробничих площ (приміщень), необхідних для провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами, разом із копіями документів, що підтверджують право власності або оренди на виробничі площі (приміщення), за формою згідно з додатком 3;
відомості про наявність документів дозвільного характеру за формою згідно з додатком 6;
перелік небезпечних відходів, на поводження з якими отримується ліцензія;
копії, засвідчені печаткою (за наявності) та підписом керівника суб`єкта господарювання:
паспорта місця видалення відходів (у разі здійснення видалення чи захоронення небезпечних відходів);
реєстрової карти об`єкта оброблення та утилізації відходів за формою, встановленою Міндовкіллям;
технологічного регламенту.
          Відповідно до приписів ч. 1 ст. 13 Закону №222- VIII, орган ліцензування після встановлення відсутності підстав для залишення заяви про отримання ліцензії без розгляду розглядає її з метою встановлення відсутності або наявності підстав для відмови у видачі ліцензії шляхом аналізу підтвердних документів та одержання інформації з державних паперових та електронних інформаційних ресурсів.
          Згідно з ч. 2 ст. 13 вказаного Закону, у разі встановлення наявності підстав для відмови у видачі ліцензії орган ліцензування приймає обґрунтоване рішення про відмову у видачі ліцензії, що набирає чинності з дня його прийняття та підлягає обов`язковому оприлюдненню на офіційному веб-сайті органу ліцензування наступного робочого дня, після його прийняття.
Рішення про відмову у видачі ліцензії може бути оскаржено до Експертно-апеляційної ради з питань ліцензування, суду.
Відповідно до ч. 7 ст. 13 Закону№222- VIII, у разі встановлення під час розгляду заяви про отримання ліцензії відсутності підстав для відмови у видачі ліцензії орган ліцензування приймає рішення про видачу ліцензії.
У відповідності до ч. 9 ст. 13 Закону№222- VIII, рішення  набирає чинності та оприлюднюється на офіційному веб-сайті органу ліцензування, а інформація про таке рішення вноситься до ліцензійного реєстру наступного робочого дня після його прийняття. 
Ліцензія на провадження здобувачем ліцензії визначеного ним виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, оформлюється органом ліцензування в електронному вигляді (запис про рішення органу ліцензування щодо видачі ліцензії суб`єкту господарювання в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань) та відображається у виписці з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, яка видається ліцензіату безоплатно, та підлягає обов`язковому оприлюдненню на порталі електронних сервісів у порядку, визначеному Міністерством юстиції України в Порядку надання відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. (ч. 11 ст. 13 Закону №222- VIII)
Згідно з ч. 12 ст. 13 Закону №222- VIII, ліцензія видається на необмежений строк.
Отже, з аналізу зазначених норм права видно, що уповноваженим на видачу ліцензії органом здійснюється розгляд заяви та поданих здобувачем ліцензії документів на предмет підтвердження виконання вимог відповідних ліцензійних умов. За наслідками такого розгляду уповноважений орган вирішує питання щодо наявності підстав для залишення заяви без розгляду, відмови в видачі ліцензії або прийняття рішення про видачу ліцензії.  Рішення про видачу ліцензії приймається уповноваженим органом лише за відсутності підстав для відмови у видачі ліцензії.
При цьому, законодавцем визначено, що рішення про видачу ліцензії набирає законної сили та оприлюднюється на офіційному вебпорталі органу наступного дня після його прийняття, порядку та підстав оскарження такого рішення Законом №222-VIII не передбачено.
В свою чергу, ліцензія на провадження здобувачем ліцензії визначеного ним виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, оформлюється органом ліцензування в електронному вигляді та становить собою запис про рішення органу ліцензування щодо видачі ліцензії суб`єкту господарювання в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
З наведеного вбачається, що наказ про видачу ліцензії є лише рішенням на підставі якого повноважений орган видає електронну ліцензію  на провадження здобувачем ліцензії визначеного ним виду господарської діяльності, а сама ліцензія є підставою для провадження здобувачем відповідного виду господарської діяльності.
Звертаючись до суду  з адміністративним позовом у даній справі, Кам`янська міська рада зазначає, що наказ про видачу ТОВ «Рокобан» ліцензії підлягає скасуванню, оскільки він виданий незаконно, без належної перевірки Міндовкілля пакету поданих разом з заявою документів для умов отримання ліцензії. Також, Кам`янська міська рада вказує, що виданням цього наказу Міндовкілля порушило права громади міста на безпечна довкілля.
Між тим, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що наказ від 19.02.2021 року №128 «Про видачу ліцензії ТОВ «Рокобан»» оприлюднено на офіційному вебпорталі Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, також уповановаженим органом внесено запис про рішення органу ліцензування щодо видачі ліцензії суб`єкту господарювання в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Тобто, вказаний наказ є реалізованим, на його підставі видано електронну ліцензію на провадження виду господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами, яка у відповідності до вимог Закону є безстроковою, відтак наказ вичерпав свою дію.
Суд зазначає, що Законом №222-VIII не передбачено порядку та підстав оскарження рішення про видачу ліцензії. Також, законодавством не передбачено процедури внесення вилучень записів з Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про виду ліцензії з підстав скасування наказу про видачу такої ліцензії. 
Таким чином, скасування наказу про видачу ліцензії, за умови його реалізації, не призведене до відновлення прав, за захистом яких позивач звернувся до суду з даній адміністративній справі. Фактично, Кам`янською міською радою обрано неналежний спосіб захисту прав та інтересів, які як вона стверджує порушені відповідачем, адже скасування наказу про видачу ліцензії не призведе до анулювання виданої електронної ліцензії та не створить безумовних підстав для втрати ТОВ «Рокобан» прав на проведення ліцензованого виду діяльності.
Більше того, суд апеляційної інстанції зазначає, права громади на безпечне довкілля не можуть бути порушені виданням самого лише наказу від 19.02.2021 року №128 «Про видачу ліцензії ТОВ «Рокобан»», адже прийняття рішення про видачу ліцензії ще не означає провадження здобувачем діяльності та як наслідок не спричиняє будь яких шкідливих викидів в природне середовище. Натомість, порушення прав та інтересів громади міста відбувається тоді, коли підприємство проводить господарську діяльність із порушенням санітарних умов, забруднює середовище та повітря, оскільки не має відповідних потужностей  для провадження такого виду господарської діяльності безпечно. 
При цьому, слід зазначити, що порядок захисту прав та інтересів, в тому числі громади міста в разі провадження підприємством ліцензованих видів господарської діяльності із порушенням вимог екологічних та інших норм визначений Законом №222- VIII.
Так, у відповідності до ч. ст. 19 Закону № VIII, контроль за додержанням ліцензіатами ліцензійних умов здійснюють у межах своїх повноважень органи ліцензування, крім Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, яка здійснює контроль відповідно до  Закону України  "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг", шляхом проведення планових і позапланових перевірок відповідно до  Закону України  "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.
Для проведення перевірки органом ліцензування створюється комісія, до складу якої можуть входити виключно працівники такого органу та працівники його територіальних органів.
Позапланові перевірки додержання ліцензіатами ліцензійних умов проводяться на підставах:
1) виявлення в документах, що подаються ліцензіатом до органу ліцензування згідно із цим Законом, інформації, що вказує на недотримання ним ліцензійних умов, - з метою перевірки додержання ліцензіатом ліцензійних умов у відповідній частині;
2) виявлення у державних інформаційних ресурсах (паперових або електронних) інформації, що свідчить про порушення ліцензіатом ліцензійних умов або не узгоджується з інформацією, що подається ліцензіатом органу ліцензування відповідно до вимог цього Закону, - з метою перевірки додержання ліцензіатом ліцензійних умов у відповідній частині або перевірки достовірності відповідної інформації;
3) розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов, виданого за результатами проведення заходу державного нагляду (контролю), - з метою перевірки його виконання;
4) обґрунтованого звернення фізичної особи, фізичної особи - підприємця, юридичної особи про те, що внаслідок порушення ліцензіатом ліцензійних умов такій особі (особам) було завдано матеріальної шкоди або порушено її (їхні) законні права чи інтереси, - з метою перевірки додержання ліцензіатом ліцензійних умов у відповідній частині;
5) повідомлення посадових осіб органів державного нагляду (контролю) про виявлені під час виконання контрольних повноважень порушення ліцензіатом ліцензійних умов - з метою перевірки додержання ліцензіатом ліцензійних умов у відповідній частині;
6) неподання ліцензіатом в установлений строк органу ліцензування звітності, подання якої передбачено ліцензійними умовами, - з метою перевірки додержання ліцензіатом ліцензійних умов у відповідній частині;
7) наявності загрози життю чи здоров`ю людей, навколишньому природному середовищу або державній безпеці, що безпосередньо пов`язана з провадженням ліцензіатом виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, та документально підтверджена органом державної влади, уповноваженим у відповідній сфері, - з метою перевірки додержання ліцензіатом ліцензійних умов, пов`язаних відповідним випадком;
8) подання ліцензіатом письмової заяви до органу ліцензування про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням.
Акт перевірки додержання ліцензіатом ліцензійних умов складається в останній день проведення перевірки.
В акті відображаються питання, що перевірялися, та встановлений стан додержання ліцензіатом ліцензійних умов.
У разі встановлення під час перевірки додержання ліцензіатом ліцензійних умов підстав для складання актів, що є підставами для анулювання ліцензії, такі акти складаються як окремі документи в останній день проведення перевірки.
Відповідно до п. 7 ч. 12 ст. 16 Закону №222- VIIІ підставою для прийняття органом ліцензування рішення про анулювання ліцензії повністю або частково є, зокрема, акт про виявлення недостовірності даних у документах, поданих суб`єктом господарювання разом із заявою про отримання ліцензії.
Орган ліцензування приймає рішення про анулювання ліцензії повністю або частково протягом п`яти робочих днів з дня: складення актів, передбачених пунктами  2,  6-10  частини дванадцятої цієї статті.
У разі анулювання ліцензії на підставах, передбачених пунктами  2,  6-10  частини дванадцятої цієї статті, посадова особа суб`єкта господарювання притягується до адміністративної відповідальності, а суб`єкт господарювання може подати заяву про отримання ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності (повністю або частково) не раніше ніж через один рік з дня набрання чинності рішенням органу ліцензування про анулювання попередньої ліцензії.
          Отже, чинним законодавством визначено порядок захисту прав та інтересів громади, в разі якщо ліцензіатом при провадженні господарської діяльності допущено порушення ліцензійних умов, зокрема, подано недостовірні дані разом з заявою на отримання ліцензії, цей порядок передбачає проведення перевірки дотримання ліцензійних умов, в тому числі на підставі звернення громади чи їй представників, за наслідками перевірки комісія, в разі виявлення порушень, може прийняти рішення  про анулювання ліцензії на право проведення певного виду господарської діяльності, керівник підприємства може бути притягнутий до адміністративної відповідальності, а суб`єкт господарювання може подати заяву про отримання ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності (повністю або частково) не раніше ніж через один рік з дня набрання чинності рішенням органу ліцензування про анулювання попередньої ліцензії.
          Суд апеляційної інстанції зазначає, що позивач не позбавлений права скористатись визначеним законодавством способом відновлення порушеного права громади, про яке він вказує в своєму адміністративному позову. 
          Водночас, позивач своїм правом на звернення до компетентних органів для ініціювання проведення перевірки не скористався, звернувся до суду з даним адміністративним позовом, фактично постававши перед судом питання оцінки відповідності ТОВ «Рокобан» ліцензійним умовам. 
          Суд апеляційної інстанції зазначає, що судовий орган не вправі замінювати  собою орган ліцензування та перебираючи на себе його повноваження  виносити рішення щодо відповідності або невідповідності ліцензійним умовам ТОВ «Рокобан», а також вирішувати по суті  заяви ліцензіата.
          Вищенаведене залишилось поза увагою суду першої інстанції, внаслідок чого судом прийнято необґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог Кам`янської міської ради.
          З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції слід скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову.
          Керуючись ст. 243, 308, 310, 315, 317, 321, 325  КАС України, суд, - 
ПОСТАНОВИВ:
          Апеляційну скаргу Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів – задовольнити.
          Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Рокобан» - задовольнити.
          Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 липня 2021 року в адміністративній справі №160/3671/21 – скасувати та прийняти нову постанову.
          Відмовити в задоволенні позовних вимог Кам`янської міської ради.
          Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.    
          Постанова в повному обсязі складена 16.06.2022 року.
Головуючий - суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      Т.С. Прокопчук 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай