ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

14 червня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 160/14166/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Шлай А.В. (доповідач),
                               суддів:  Прокопчук Т.С., Кругового О.О.,        
      розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2021 р.  (суддя: Кучма К.С.) в адміністративній справі №160/14166/21 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ), про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-
                                                       
                                                 В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив  визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати йому у повному обсязі індексації грошового забезпечення у період з 23 жовтня 2017 р. по 28 жовтня 2020 р., із застосуванням базового місяця в період з 23 жовтня 2017 р. по 28 лютого 2020 р. - січень 2008 р., а в період з 01 березня 2018 р. по 28 жовтня 2020 р. - березень 2018 р., стягнути з відповідача на його користь дану індексацію відповідно до абзацу 4 пункту 5 постанови КМУ від 17 липня 2018 р. №1078.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він проходив службу у ВЧ НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ). 28 жовтня 2020 р. його виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Проте, з 23 жовтня 2017 р. по 28 жовтня 2020 р. відповідач протиправно не здійснював нарахування та виплату йому індексації його грошового забезпечення, що порушує його права.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 жовтня  2021 р., ухваленим за результатами розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Суд визнав протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу індексації грошового забезпечення у період з 23 жовтня 2017 р. по 28 жовтня 2020 р. Зобов`язав відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення у період з 23 жовтня 2017 р. по 28 жовтня 2020 р. У задоволенні решти вимог відмовив.
    Рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку позивачем. Посилаючись на порушення норм матеріального права, скаржник просить скасувати оскаржене рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі. В обґрунтування скарги вказує, що суд протиправно відмовив йому  у задоволенні позовних вимог в частині визначення базових місяців, за якими йому належить здійснити індексацію у вказаний період, оскільки протиправна бездіяльність відповідача полягала саме в цьому. Також суд протиправно відмовив у задоволенні вимоги щодо стягнення на його користь даної суми з відповідача.
      Письмовий відзив на апеляційну скаргу від відповідача до апеляційного суду не надходив.
Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 
Судом першої інстанції встановлено, що      ОСОБА_1  з 23 жовтня 2017 р. по 28 жовтня 2020 р. проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ). Наказом №342 від 28 жовтня 2020 р. позивача було виключено зі списків особового складу частини та всіх списків забезпечення Листом №2971 від 11 серпня 2021 р. відповідач повідомив позивача, що індексація не є обов`язковою складовою грошового забезпечення та не входить до його складу і здійснюється у випадках передбачених згідно з Порядком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.
       Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що всупереч приписів Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. №1078, відповідачем протиправно не нараховано та не виплачено позивачу індексацію грошового забезпечення в період з 23 жовтня 2017 р. по 28 жовтня 2020 р. Визначення базового місяця індексації належить до виключної компетентності відповідача, і суд не має повноважень визначати складові елементи нарахування індексації та здійснення його розрахунку. Вимоги щодо стягнення з відповідача індексації грошового забезпечення за спірний період є передчасними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки стягненню підлягають лише ті суми, які були нараховані, але не виплачені.
          Колегія суддів зазначає наступне.
Статтею 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення (ст.2 цього Закону).
Відтак, основною метою індексації грошових доходів населення є забезпечення достатнього життєвого рівня населення України за рахунок відшкодування подорожчання споживчих товарів і послуг.
Відповідно до положень частини 1 статті 4 вказаного Закону індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Статтею 6 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" також передбачено, що у разі виникнення обставин, передбачених статті 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін. Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

При цьому, в силу вимог статей 18 та 19 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" індексація доходів населення відноситься до державних соціальних гарантій, які є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.
Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17 липня 2003 р. затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення.
Відповідно до пункту 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру: грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
Згідно з пункту    1-1 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.
Згідно з пунктом 4 цього Порядку індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.
Пунктом 5 Порядку № 1078 визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. Базовим місяцем при обчислені індексу для проведення індексації слід вважати місяць підвищення заробітної плати за рахунок зростання її постійних складових, зокрема, тарифних ставок (окладів). Якщо сума підвищення заробітної плати за рахунок постійних складових менша від суми індексу нарахованої відповідно до Порядку, то місяць такого підвищення не вважається базовим і індексація продовжується. При порівнянні суми підвищення заробітної плати та суми індексації при визначені базового місяця береться заробітна плата в частині постійних складових в розрахунку за повний відпрацьований місяць.
Таким чином, згідно із пунктом 5 Порядку №1078 місяць, в якому підвищено заробітну плату, вважають базовим для індексації за дотримання таких умов: заробітна плата зросла за рахунок її постійних складових; сума підвищення більша, ніж можлива індексація.
Отже, на підприємства, установи, організації, незалежно від форм власності, покладається обов`язок проводити індексацію заробітної плати (грошового забезпечення) у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації. При цьому, базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації слід вважати підвищення грошового забезпечення за рахунок зростання його складових, які не мають разового характеру.
Відповідно до пункту 6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, зокрема підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного
бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Таким чином, індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а отже підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає законним та обгрунтованим висновок суду першої інстанції  про допущення відповідачем протиправної бездіяльності, яка полягає у не нарахуванні та не виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення у період з 23 жовтня 2017 р. по 28 жовтня 2020 р.
Разом з цим колегія судді не може погодитись із висновок суду першої інстанції про те, що визначення базового місяця індексації належить до виключної компетентності відповідача, і суд не має повноважень визначати складові елементи нарахування індексації та здійснення його розрахунку.
Так, базовий місяць - це місяць підвищення тарифних ставок (окладів), незалежно від розміру підвищення, а коефіцієнт індексації обчислюють на основі щомісячних індексів інфляції, які публікуються Держстатом. Розрахунок ведеться наростаючим підсумком до перевищення порогу індексації. Визначення базового місяця залежить тільки від зміни розміру тарифної ставки (посадового окладу) та нарахування індексації здійснюється до наступного підвищення розміру посадового окладу військовослужбовця.
Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2007 р. №1294 затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців (тарифних сіток), яка набрала чинності 01 січня 2008 р. З 01 березня 2018 р. вступила в силу постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", якою було затверджено нові схеми тарифних розрядів військовослужбовців.
Тобто, січень 2008 р. та березень 2018 р. є місяцями підвищення тарифних ставок (посадових окладів), а тому відповідно до Порядку № 1078 є базовими місяцями для нарахування індексації грошового забезпечення військовослужбовців.
29 листопада 2021 р. Верховний Суд ухвалив постанову у справі №120/313/20-а, в якій вказав, що у разі настання визначених законодавством умов, відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.
Відтак, позовна вимоги позивача про зобов`язання відповідача здійснити нарахування індексації грошового забезпечення із застосуванням конкретних базових місяців є такою, що підлягає задоволенню.
      Вимога щодо стягнення з відповідача а індексації грошового забезпечення за спірний період є передчасною, оскільки стягненню підлягають лише ті суми, які були нараховані, але не виплачені.
                 Частиною 1 статті  317 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Керуючись ст. 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд - 

                                  П О С Т А Н О В И В:

 Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -  задовольнити частково.
 Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2021 р. в адміністративній справі №160/14166/21 - скасувати в частині зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення у період з 23 жовтня 2017 р. по 28 жовтня 2020 р. та ухвалити нове рішення.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (пп НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення у період з 23 жовтня 2017 р.  по 28 лютого 2020 р.  із застосуванням базового місяця - січень 2008 р., у період з 01 березня 2018 р. по 28 жовтня 2020 р.  із застосуванням базового місяця - березень 2018 р.
          В іншій частині  рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2021 р. в адміністративній справі №160/14166/21 - залишити без змін.
      Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили  14 червня  2022 р. і касаційному оскарженню не підлягає відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.        

Головуючий - суддя                                                                      А.В. Шлай 

                               суддя                                                                      Т.С. Прокопчук 

                               суддя                                                                      О.О. Круговий