Справа № 161/5945/22  Провадження №33/802/352/22 	Головуючий у 1 інстанції:Пахолюк А.М. 	
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП 	Доповідач: Борсук П. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2022 року                                                                 місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Борсук П.П., з участю секретаря Хитрика Р.О., захисника Поліщука Віталія Анатолійовича, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 червня 2022 року,
В С Т А Н О В И В
Вказаною постановою судді  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік.
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 09.05.2022 року о 08 год. 20 хв. в м. Луцьку, на пр. Відродження, 34, в порушення вимог п.2.9.а. Правил дорожнього руху, керував транспортним засобом «Renault Trafic», д.н.з.  НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись із рішенням суду, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 оскаржує його з мотивів незаконності, неповноти судового розгляду. Вважає постанову місцевого суду необґрунтованою, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, а її висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Місцевим судом надано невірну оцінку доказам у справі, а сам протокол не можна вважати належним та допустимим доказом, адже має місце недотримання Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735.
В обґрунтування зазначених доводів наводить недопустимість результатів алкотестеру Драгер, оскільки він не був згідний з його результатом, а тому суд безпідставно взяв до уваги цей доказ. Окрім того, працівники поліції не роз`яснили йому право пройти такий огляд в найближчому медичному закладі, чим порушили його право на захист від обвинувачення.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову судді місцевого суду скасувати, провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 і його захисника, які апеляційна скаргу підтримали та просили її задовольнити, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом дотримано.
Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доводиться зібраними матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №272153 від 09 травня 2022 року, довідкою з бази даних інформаційно-телекомунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» про відсутність повторності від 11.05.2022 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів за допомогою «Drager Alcotest №6810», за результатом якого, позитивна проба становить 0,52 % проміле, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 09.05.2022 року, рапортом поліцейського роти №2 БУПП у Волинській області від 09.05.2022 року, копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАВ №298109 від 09.05.2022 року, безперервною відео фіксацією місця події, камери 475643, 475649.
Аналізуючи всі зібрані і досліджені у справі докази, яким суд першої інстанції дав правильну правову оцінку відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП, суд доходить висновку про доведеність наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 цього Кодексу та законність і обґрунтованість постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 червня 2022 року.
Посилання апелянта на порушення працівниками поліції процедури проведення його огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння з тих підстав, що він не погодившись з результатом алкотесту не був забезпечений можливістю пройти такий огляд в медзакладі, суд знаходить недостатніми.
Відповідно до положень ст.. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Згідно із Розділом ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зазначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Таким чином, аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що право особи на проходження огляду в медичному закладі виникає у тому разі коли ця особа відмовилась від проходження такого огляду на місці зупинки її транспортного засобу, або ж коли вона не погодилась із результатом алкотесту.
Як вбачається з матеріалів провадження, відеозапису ОСОБА_1 , після його зупинки працівниками поліції, пройшов тестування на виявлення стану алкогольного сп`яніння з допомогою алкотесту «Драгер», погодився з його результатом, відповідно у працівників поліції не було обов`язку щодо оформлення відповідного направлення для проходження водієм ОСОБА_1 освідування в закладі охорони здоров`я, та його проходження.
Водночас, згідно відеозапису наявного в матеріалах справи вбачається, що свою незгоду із позитивним результатом алкотесту водій ОСОБА_1 висловив через значний проміжок часу, більше 30 хвилин після того як працівниками поліції розпочалась процедура оформлення адмінматеріалів.
Суд відхиляє як неналежний висновок КП «Волинський медичний центр терапії залежностей» №251 від 09.05.2022 року, яким захист обґрунтовує невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки перевищує встановлений п. 9 Розділу ІІ Інструкції, період часу, протягом якого водії мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, який становить не більше, ніж 2 години.
Як вбачається з роздруківки технічного приладу Alcotest Drager 6810, огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 працівниками поліції проводився о 08.год 26 хв Наданий ОСОБА_1 висновок спеціаліста щодо відсутності стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 складений о 11 год 05 хв, у зв`язку з чим до уваги не береться.
Таким чином, аналіз досліджених під час судового розгляду судом першої інстанції та перевірених апеляційним судом доказів у їх сукупності дає підстави зробити висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні ним вимог п. 2.9 а ПДР України, тобто вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апелянта, викладені у скарзі не впливають на правильність встановлених обставин у справі та не скасовують відповідальності особи за вчинення ним адмінправопорушення. 
Будь-яких порушень судом першої інстанції під час розгляду справи, які б стали підставою для скасування по суті правильного судового рішення, під час перевірки його в апеляційному порядку не встановлено.
З урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскаржувана постанова судді є законною та мотивованою, а накладене на цю особу безальтернативне стягнення відповідає повністю вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП.
Таким чином підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні, а тому постанову слід залишити без змін.
На підставі викладеного, керуючись статтею 294, 295 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 червня 2022 року щодо ОСОБА_1 – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Копію постанови, у відповідності до ст. 295 КУпАП, протягом трьох днів надіслати особі, щодо якої її винесено

Суддя Волинського 
апеляційного суду                                                                П.П. Борсук