ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

25 травня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 280/8228/21	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді  Малиш Н.І. (доповідач), суддів:  Баранник Н.П., Щербака А.А.,     
за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.,  
розглянувши  у відкритому судовому засіданні  в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17 листопада 2021 року (суддя 1-ї інстанції Новікова І.В.) у справі №280/8228/21 за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплексстандарт"  до  Головного управління ДПС у Запорізькій області  про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень,- 

ВСТАНОВИВ:
08 вересня 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю “Комплексстандарт” звернулось до суду з позовом до  Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень – рішень від 24.06.2021 №0088610703 та №0088600703.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що контролюючий орган не мав права проводити перевірку позивача, оскільки пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України встановлено мораторій на проведення документальних перевірок. Також, позивач вказував на те, що відповідач за результатами проведеної перевірки дійшов хибних висновків про відсутність реального здійснення господарських операцій, та відповідно понесення витрат по господарським операціям з ТОВ “БК “Сіті Білдінг”, ТОВ “Техстейт Буд” та ТОВ “Союзмаш”. Також, представник позивача зазначив, що під час перевірки контролюючому органу було надано всі первинні документи, які підтверджують фактичне виконання господарських операцій з вищевказаним контрагентом, проте, вказані документи не були враховані при прийнятті оскаржуваного рішення.
Рішенням  Запорізького окружного адміністративного суду від 17 листопада 2021 року позов задоволено.
На вказане рішення суду першої інстанції відповідачем подана апеляційна скарга, в якій просить скасувати рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.
Апеляційна скарга а обґрунтована тим,  що судом першої інстанції не надано належної оцінки доводам відповідача та  невірно застосовано норми матеріального права.
Справа розглянута судом апеляційної інстанції з урахуванням приписів ч. 5 ст. 195, ч. 4 ст. 229 КАС України.
Перевіривши матеріали справи, обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що у період з 05.05.2021 по 26.05.2021 співробітниками ГУ ДПС у Запорізькій області проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ “Комплексстандарт”, за результатами якої складено Акт перевірки №4217/08-01-07-03/38024830 від 02.06.2021.
Відповідно до висновків Акту перевірки №4217/08-01-07-03/38024830 від 02.06.2021 перевіркою встановлено порушення позивачем:
пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135 розділу ІІІ, з врахуванням вимог п.44.1, п.44.2 ст.44 Податкового кодексу України, Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні”, П(С)БО 15 “Дохід”, П(с)БО 16 “Витрати”, в результаті чого занижено податок на прибуток в сумі 394067 грн., у т.ч. по періодам: півріччя 2019 року – 119991 грн.; 3 квартали 2019 року – 119991 грн.; 2019 рік – 119991 грн.; 2020 рік – 274076 грн.;
п.198.1, п.198.2, п.198.6 ст.198, п.200.1 ст.200, п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на суму 437854 грн., в тому числі по періодах: червень 2019 – 133324 грн., листопад 2020 – 304530 грн.
На підставі висновків Акту перевірки №4217/08-01-07-03/38024830 від 02.06.2021, контролюючим органом прийнято податкові повідомлення – рішення:
№0088610703 від 24.06.2021, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 424604,75 грн., в т.ч. за податковим зобов`язанням – 394067,00 грн. та 29997,75 грн. – штрафні санкції;
№0088600703 від 24.06.2021, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 547317,50 грн., в т.ч. за податковим зобов`язанням – 437854,00 грн. та 109463,50 грн. – штрафні санкції.
Позивач, не погодившись з правомірністю прийняття контролюючим органом оскаржуваних податкових повідомлень – рішень, звернувся з даним позовом до суду.
Суд першої інстанції задовольняючи позов дійшов висновку про обґрунтованість позову щодо протиправності оскаржених рішень відповідача.
Переглядаючи судове рішення, колегія суддів суду апеляційної інстанції доходить наступного висновку.
Так підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень – рішень стали висновки контролюючого органу про не підтвердження реальності здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ “БК “Сіті Білдінг”, ТОВ “Техстейт Буд” та ТОВ “Союзмаш”, а як наслідок про неправомірність показників бухгалтерського та податкового обліку по операціях з зазначеними контрагентами.
Відповідно до пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Згідно пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Відповідно до пп.14.1.231 п.14.1 ст.14 ПК України розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.
Згідно п.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України, об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.
Відповідно до п.135.1 ст.135 ПК України, базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.
Пунктом 198.1 статті 198 ПК України, визначено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.
Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Пунктом 200.1 статті 200 ПК України визначено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
Відповідно до п.200.4 ст.200 ПК України При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:
а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу –
б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;
в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Пунктом 201.10 ст.201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Статтею 1 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні”, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.
Отже, господарські операції для визначення податкового кредиту мають фактично відбутись, вони повинні підтверджуватись належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, а також такі операції мають спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Як свідчать встановлені обставини справи,  24.11.2020 між ТОВ “БК Сіті Білдінг” - Продавець та ТОВ “Комплексстандарт” - Покупець укладено Договір №1124, відповідно до п.1.1 якого, Продавець зобов`язується поставити (передати у власність) Покупцю товари в асортименті, кількості та за цінами вказаних у Специфікації, що є невід`ємною частиною цього Договору, а Покупець зобов`язується прийняти вказаний Товар і оплатити його (а.с.74).
На підтвердження виконання умов договору до матеріалів справи надано специфікацію, видаткові накладні, товарно-транспортну накладну, податкові накладні, платіжні доручення, оборотно-сальдові відомості (а.с.75-85).
23.11.2020 між ТОВ “Техстейт буд” - Продавець та ТОВ “Комплексстандарт” - Покупець укладено Договір №1356, відповідно до умов якого, Продавець зобов`язується поставити (передати у власність) Покупцю товари в асортименті, кількості та за цінами вказаних у Специфікації, що є невід`ємною частиною цього Договору, а Покупець зобов`язується прийняти вказаний Товар і оплатити його (а.с.86).
23.11.2020 сторонами підписано Специфікацію №1 до Договору №1356 від 23.11.2020 на постачання товару – блок живлення; мат.плата; спліттер 2502DS; блок живлення (а.с.87).
На підтвердження виконання умов договору до матеріалів справи надано специфікацію, видаткові накладні, товарно-транспортну накладну, податкові накладні, платіжні доручення, оборотно-сальдові відомості, договір на перевезення товару (а.с.88-103).
12.03.2019 між ТОВ “Союзмаш” - Підрядник та ТОВ “Комплексстандарт” - Замовник укладено Договір підряду №37/019-КС, відповідно до пункту 1.1 якого, Замовник доручає, а Підрядник бере на себе зобов`язання за необхідності виконати роботи по “Капітальному ремонту ДП-2, 2-го розряду. Зміна кабельних трас системи завантаження та блоку печі. Заміна розподільчих трас” (а.с.104-107).
На підтвердження виконання умов Договору до матеріалів справи надано договірну ціну, додаткові угоди, акти приймання виконаних будівельних робіт, акти витрачених товарно-матеріальних цінностей, акти приймання-передачі товарно-матеріальних цінностей, платіжні доручення, акти звіряння (а.с.108-165).
Укладання договору з ТОВ “Союзмаш” було обумовлено необхідністю виконання ТОВ “Комплексстандарт” зобов`язань з Договором №528/2019 від 20.02.2019 укладеного з ПрАТ “Дніпровський металургійний завод” на виконання робіт по заміні кабельних трас системи завантаження та блока печі та ремонту навколишнього освітлення доменної печі 2. 
Первинні документи, якими позивач підтверджує фактичне здійснення спірних господарських операцій, відтворюють зміст господарських операцій, містять інформацію щодо фактично здійсненою господарською операцією. Зокрема, наявні в матеріалах справи первинні документи підтверджують фактичне отримання позивачем робіт/послуг, оприбуткування робіт/послуг в бухгалтерському обліку та використання у господарській діяльності. 
За таких обставин суд визнає необґрунтованими доводи контролюючого органу про недоведеність фактичного здійснення спірної господарської операції.
Доводи  контролюючого органу щодо встановлених порушень  ґрунтуються на інформації, отриманій за результатами аналізу баз даних контролюючого органу, проте така інформація не є належним доказом податкового правопорушення добросовісного платника податків, оскільки суду не надано документального підтвердження того, що зазначена податкова інформація стосується взаємовідносин наведених контрагентів з позивачем, а по-друге, не надано доказів на підтвердження того, що зазначеній податковій інформації надавалась оцінка шляхом проведення податкової перевірки, прийняття податкових повідомлень – рішень по відношенню до ТОВ “БК “Сіті Білдінг” та ТОВ “Техстейт буд”, порушення кримінальних проваджень по відношенню посадових осіб ТОВ “БК “Сіті Білдінг” та ТОВ “Техстейт буд” та наявність обвинувальних вироків за зазначеними провадженнями.
Крім того, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену, зокрема, в постановах від 16.01.2018 р. в справі № 820/4648/13-а, в справі № 826/1398/17, яка полягає у тому, що на реальність господарських операцій жодним чином не впливає наявність у контрагента платника податку виробничих, трудових та інших ресурсів, оскільки останній має право їх залучати на підставі цивільно-правових угод.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення не вбачається.
Керуючись ст.ст.  315, ст. 316, ст.ст. 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області залишити без задоволення.
Рішення  Запорізького окружного адміністративного суду від 17 листопада 2021 року у справі №280/8228/21 - залишити без змін.
Постанова  набирає законної сили з дати її прийняття  та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки визначені ст.ст 328, 329 КАС України.
Повне судове рішення складено 30 травня 2022року.
   
Головуючий - суддя                                                                      Н.І. Малиш 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      А.А. Щербак