Справа № 991/1985/22
Провадження 1-кс/991/2005/22

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2022 року                                                                        м.Київ
Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , особи, що звернулась із скаргою - ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
До Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей, викладених у заяві (повідомленні) ОСОБА_3 від 02.06.2022 року про кримінальне правопорушення, в якій просив зобов`язати уповноважену особу Національного антикорупційного бюро України порушити кримінальне провадження по факту протиправних дій слідчого ДБР ОСОБА_4 і провести розслідування.
Скарга обґрунтована тим, що 02.06.2022 ОСОБА_3 в порядку ст. 214 КПК України звернувся до НАБУ з повідомленням про вчинення слідчим Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 злочину, однак станом на 08.06.2022 витяг з ЄРДР про реєстрацію злочину заявник не отримав. Оскільки, відомості за даним повідомленням у порушення вимог ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань на даний час службовими особами Національного антикорупційного бюро України не внесено, заявник 08.06.2022 звернувся до слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність детектива НАБУ, за результатом розгляду якої 15.06.2022 отримав ухвалу від 14.06.2022, відповідно до якої вбачається, що скарга підсудна Вищому антикорупційному суду. 
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 16.06.2022 року провадження за вищезазначеною скаргою відкрито.
Особа, що звернулась із скаргою – ОСОБА_3 , в судовому засіданні скаргу підтримав, просив задовольнити з викладених у ній підстав.
Від представника НАБУ ОСОБА_5 надійшли письмові пояснення на скаргу, в яких зазначила, що до НАБУ надійшло повідомлення ОСОБА_3 від 02.06.2022 (№ Д-3623 від 02.06.2022) щодо можливих неправомірних дій слідчого Четвертого слідчого відділу Територіального управління ДБР, розташованого у м. Львові, ОСОБА_4 під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 62021140040000106 за обставин, викладених у повідомленні, за результатами опрацювання якої встановлено, що у останній не наведено об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального корупційного правопорушення, здійснення досудового розслідування якого віднесено до підслідності детективів НАБУ, у зв`язку з чим на час розгляду відсутні достатні правові підстави для внесення відомостей до ЄРДР, та відповідну заяву листом НАБУ від 03.06.2022 р. № 11-225/8754 було скеровано для розгляду в межах повноважень до Державного бюро розслідувань та Львівської обласної прокуратури, про що заявника проінформовано листом з аналогічними реквізитами. Вважаючи, що бездіяльність з боку службових осіб Національного бюро відсутня, у задоволенні скарги просив відмовити в повному обсязі та провести її розгляд за відсутності представника НАБУ, враховуючи відповідні письмові пояснення.
Відповідно до ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Враховуючи положення статті 306 КПК України та з метою дотримання розумних строків розгляду скарги, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема, слідчий суддя на досудовому провадженні, з метою дотримання прав, свобод та інтересів учасників провадження та забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд скарги за відсутності особи, бездіяльність якої оскаржується.
Слідчий суддя, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, заслухавши пояснення особи, що звернулася зі скаргою, дійшов наступних висновків.
Під час судового розгляду встановлено, що  ОСОБА_3 звертався з відповідною скаргою до Солом`янського районного суду м. Києва, за результатом розгляду якої ухвалою слідчого судді від 14.06.2022 скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей, викладених у заяві (повідомленні) ОСОБА_3 від 02.06.2022 року про кримінальне правопорушення, повернуто заявнику у зв`язку з непідсудністю Солом`янському районному суду м. Києва, оскільки ОСОБА_3 в скарзі оскаржує бездіяльність службових осіб НАБУ щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про корупційні кримінальні правопорушення, підсудність яких відноситься до Вищого антикорупційного суду.
Так, відповідно до ч. 2 статті 33-1 Кримінального процесуального кодексу України слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті.
Проте, з урахуванням вищенаведених обставин, оскільки Солом`янським районним судом м. Києва  ОСОБА_3 було повернуто його скаргу з підстав її непідсудності відповідному суду та в ухвалі зазначено, що відповідна скарга подається в установленому порядку до слідчих суддів Вищого антикорупційного суду, з метою недопущення порушення права особи на доступ до правосуддя, слідчий суддя дійшов висновку про необхыднысть розгляду скарги ОСОБА_3 по суті викладених у ній вимог. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.
Відповідно до ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
Відповідно до ч.1 ст.2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого КК України.
Кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення. Не є кримінальним правопорушенням дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі (ст. 11 КК України).
Положення ст. 214 КПК України в свою чергу перебувають у тісному взаємозв`язку з ч. 1 ст.2 та ст. 11 КК України, згідно з якими підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою не будь-яких дій, а суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки конкретного складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Відповідно до п. 2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 30.06.2020 № 298, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до вимог ч.1 та п.4 ч.5 ст. 214 КПК України, підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань є виявлення обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
Тобто, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність у таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). Такими даними є посилання у повідомленні про кримінального правопорушення на фактичні обставини, що підтверджують наявність складу відповідного кримінального правопорушення.
Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Враховуючи приписи ч.1 ст.2, п.10 ч.1 ст.3, ч.1 та п.4 ч.5 ст. 214 КПК України можливо зробити висновок, що однією із обов`язкових умов для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань є повідомлення/виявлення діяння/бездіяльності, яке містить ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого особливою частиною КК України. Внесення до ЄРДР короткого викладу обставин, які вказують на наявні в діянні ознаки складу кримінального правопорушення, підтверджує обґрунтованість початку досудового розслідування.
Згідно висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року в справі № 818/15/18, за правилами п.1 ч.1 ст.303 КПК слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР, а тому, у розрізі такої думки Великої Палати Верховного Суду, слідчий суддя повинен з`ясувати наведені обставини судом касаційної інстанції, як такі, що підлягають установленню, у обсязі наявних та поданих до суду доказів, на час розгляду скарги.
Як вбачається із матеріалів справи, 02.06.2022 ОСОБА_3 звернувся до Національного антикорупційного бюро України із повідомленням про злочин, в якому викладаються відомості про вчинення слідчим ДБР ОСОБА_4 дій, які мають ознаки корупційного злочину.
Листом № 11-225/8754 від 03.06.2022 р. детективом НАБУ заявника було повідомлено, що у повідомленні про злочин не наведено об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального корупційного правопорушення, здійснення досудового розслідування якого віднесено до підслідності детективів НАБУ.
Об`єктивна сторона кримінального правопорушення - це сукупність ознак, які визначають зовнішню сторону кримінального правопорушення і характеризують суспільно-небезпечне діяння (дію або бездіяльність), його негативні наслідки та причинний зв`язок між діянням та наслідками, який обумовив настання останніх, а також місце, час, обстановку, спосіб, знаряддя та засоби вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, крім іншого, вноситься інформація про сукупність ознак, які свідчили б про вчинення того чи іншого кримінального правопорушення, і дали змогу кваліфікувати дії або бездіяльність, про яку йдеться в повідомленні про кримінальне правопорушення, за відповідними статтями Кримінального кодексу України.
В свою чергу, при дослідженні змісту повідомлення про злочин та відповідно до пояснень ОСОБА_3 , наданих в судовому засіданні, слідчим суддею встановлено, що в повідомленні ОСОБА_3 від 02.06.2022 заявник обґрунтовує наявність достатніх підстав вважати щодо вчинення слідчим ДБР ОСОБА_4 корупційного злочину тим, що (1) під час реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення (кримінальне провадження № 62021140040000106) слідчий невірно визначив правову кваліфікацію кримінального правопорушення, (2) виніс незаконну постанову про закриття кримінального провадження № 62021140040000106.
Однак, у вказаному повідомленні відсутні будь-які конкретні фактичні дані, які б свідчили про наявність в діях слідчого ознак злочину, не зазначено фактичних обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення слідчим ДБР ОСОБА_4 кримінального правопорушення, з чим вищезазначені положення закону безпосередньо пов`язують внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Так, зміст та суть повідомлення ОСОБА_3 від 02.06.2022 про злочин фактично зводиться до висловлення незгоди заявника з процесуальними рішенням, діями та бездіяльністю слідчого ДБР ОСОБА_4 при здійсненні ним своїх службових повноважень, у повідомленні відсутні передбачені ч. 5 ст. 214 КПК України відомості та фактичні обставини, які могли б свідчити про вчинення кримінального правопорушення, сумніви заявника щодо законності дій та прийнятих процесуальних рішень слідчим не є підставою для внесення відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування, злочинність дій слідчого ДБР ОСОБА_4 не підтверджується ніякими об`єктивними даними, а тому, підстав для ініціювання кримінального провадження та проведення досудового розслідування не вбачається. Так, на даний час постановою від 30 березня 2022 року кримінальне провадження № 62021140040000106 слідчим ДБР ОСОБА_4 закрито. Доказів, що вказана постанова скасована скаржником не надано.
В цьому контексті необхідно враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших). 
Саме по собі припущення заявника щодо неправомірності процесуальних дій та прийнятих процесуальних рішень слідчим під час виконання ним своїх повноважень у кримінальному провадженні № 62021140040000106 не є свідченням того, що слідчим вчинено суспільно небезпечне діяння.
При цьому, у відповідності до п. 4 та п. 5 ч. 5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про :
4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела;
5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Аналіз зазначених положень дає підстави зробити висновок, що короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення та вносяться до реєстру, наводяться заявником, проте, вирішення питання про попередню правову кваліфікацію обставин, які вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань, вирішується саме слідчим або прокурором, які вносять відповідні дані до реєстру. Крім того, при вирішенні питання про закриття кримінального провадження № 62021140040000106 слідчий ОСОБА_4 навів аргументи на підтвердження відсутності складу злочину, передбаченого статтею 364 КК України (а.с.10-11).
Таким чином, визначення слідчим правової кваліфікації кримінального правопорушення під час реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань кримінального провадження передбачено законом та вирішення даного питання перебуває в межах дискреційних повноважень слідчого, а за такого припущення ОСОБА_3 щодо невірного визначення слідчим ДБР ОСОБА_4 правової кваліфікації кримінального правопорушення, обставини вчинення якого розслідуються в рамках кримінального провадження № 62021140040000106, в данному випадку, не свідчать про незаконність дій слідчого.
Крім того, згідно положень ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. Слідчий уповноважений: 1) починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; 2) проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом; 3) доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам; 5) звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій; 6) повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру; 7) за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження; 8) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу; 9) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.
Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється (ч. 5 ст. 40 КПК України).
В свою чергу, положеннями ст. 303 КПК України передбачено перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право заявника на оскарження у визначених в ч. 1 ст. 303 КПК України випадках.
Отже, якщо заявник не погоджується з тими чи іншими процесуальними діями/бездіяльністю, рішеннями слідчого норми чинного кримінального процесуального законодавства надають право заявнику у передбачених законом випадках на звернення до слідчого судді зі скаргами на рішення, дії/бездіяльність слідчого, зокрема, на рішення слідчого про закриття кримінального провадження, та саме шляхом оскарження відповідного рішення слідчого або ж бездіяльності/дій слідчого заявник з урахуванням такої засади як змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ст. 22 КПК України) має можливість довести незаконність та необгрунтованість прийнятих слідчим рішень, вчинення бездіяльності/дій слідчим.
В свою чергу, як вбачається зі змісту повідомлення про злочин та відповідно до пояснень ОСОБА_3 , наданих в судовому засіданні, останнім було реалізовано його право на оскарження в судовому порядку рішень слідчого ДБР ОСОБА_4 , в тому числі про рішення від 30.03.2022р. про закриття кримінального провадження № 62021140040000106, за такого, права та законні інтереси ОСОБА_3 були предметом розгляду слідчого судді на предмет можливих порушень з боку слідчого. Доказів того, що постанова слідчого ОСОБА_4 від 30.03.2022р. про закриття кримінального провадження № 62021140040000106 була скасована у встановленому законом порядку, скаржником не надано.
При цьому, скасування рішень слідчого про закриття кримінального провадження може свідчити про іншу правову позицію слідчого, яка відрізняється від позиції слідчого судді, який скасовував відповідні постанови, але таке скасування само по собі ще не об`єктивними обставинами, що можуть свідчити про наявність ознак кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування може бути постановлена, зокрема про відмову у задоволенні скарги.
За вищенаведених обставин слідчий суддя дійшов висновку, що невнесення уповноваженою особою Національного антикорупційного бюро України до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей, викладених у повідомленні ОСОБА_3 від 02.06.2022 року про кримінальне правопорушення, відповідає положенням ч. 1 ст. 214 КПК України, ч. 1 ст.2 та ст. 11 КК України та п. 2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України від 30.06.2020 № 298, оскільки викладені у зазначеному повідомленні відомості не містять обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись статтями 303-307, 369-372 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні скарги відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Слідчий суддя                                                                                                ОСОБА_1