Номер провадження: 33/813/712/22
Номер справи місцевого суду: 946/2059/22 
Головуючий у першій інстанції Бальжик О. І.
Доповідач Сєвєрова Є. С.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04.08.2022                                                                                        м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі судді Сєвєрової Є.С.,
за участю секретаря Чепрас А.І.,
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської областівід 31 березня 2022 року, ухвалену під головуванням судді Бальжик О.І.,
встановив:
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №442024, 21.03.2022 о 15 годині 20 хвилин ОСОБА_1 керував мотоблоком марки «Forte 1050GS» з причепом по вул. Х Ботєвав м Ізмаїлі Одеської області з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора алкотестера «Драгер» та в медичному закладі у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох понятих, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачено ч.1 ст. 130 КУпАП.
Постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської областівід 31 березня 2022 року  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та просить суд визнати неправомірними дії Інспектора ВРПП Ізмаїльського РВПГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції Русєва Олександра Олександровича щодо написання протоколу № 418 від 21.03.2022 про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху; викликати свідків у порядку судового доручення. Постанову суду скасувати, та ухвалити нове рішення, яким апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі. 
У скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що Правил дорожнього руху не порушував та вважає, що дії інспектора ВРПП Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції Русева Олександра Олександровича стосовно розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови про накладення на нього адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є протиправними. У протоколі зазначалися два свідки, але 21.03.2022 на місці складання протоколу свідок був тільки один ОСОБА_2 . До протоколу огляду додано відеозапис, здійснений з особистого телефону поліціанта. При його дослідженні встановлено, що на відео зафіксовано лише момент встановлення особи позивача, при цьому обставини самого правопорушення, покрокові дії працівників поліції, передбачені Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також свідки на наданому відеозаписі відсутні. В даних спірних правовідносинах має місце «правова невизначеність» щодо визначення правового статусу «мотоблоку», як транспортного засобу, яка не дає змоги особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки. 
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд виходить з наступного.
За положеннями ст. 130 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 2 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно протоколу про адміністративне правопорушення 21.03.2022 ОСОБА_1 перебуваючи в стані сп`яніння, керував мотоблоком та відмовився пройти огляд на стан сп`яніння.
Під час зупинки працівником поліції здійснювався відеозапис, з якого вбачаються вищевикладені обставини.
В письмових поясненнях, долучених до протоколу, ОСОБА_1 зазначив, що перед керуванням мотоблоком випив вина, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовляється.
В судовому засіданні в суді першої інстанції ОСОБА_1 вину визнав.
Доводи апеляційної скарги зводяться до неправомірних дій працівника поліції, який не долучив двох свідків, хоча про таке зазначив в протоколі, не мав повноважень на складання протоколу та фіксацію подій.
Встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення складений інспектором ВРПП Ізмаїльського РВП Русєвим О.О., вимоги ст. 256 КУпАП, що пред`являються до змісту протоколу, дотримані.
Відтак суд в межах вирішення справи про адміністративне правопорушення виходить з того, що протокол складений особою, уповноваженою на складання протоколу, оскільки посада входить до переліку посад, визначених ст. 255 КУпАП, а сам протокол містить достатньо відомостей для встановлення події та складу правопорушення.
Матеріали провадження не містять відомостей щодо неправомірних дій працівника поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження.
Долучення до справи відеозапису в силу правил ст.266 КУпАП є достатнім, щоб участь свідків не була обов`язковою, тому доводи щодо відсутності одного з них на обставини справи не впливають, втім з протоколу видно, що такі залучалися.
Судом апеляційної інстанції допитаний свідок ОСОБА_2 , проте його покази не спростовують висновку суду про відмову ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, що і становить склад зазначеного правопорушення.
Судом вжито заходів для виклику свідка ОСОБА_3 , однак він до суду не з`явився.        Склад адміністративного правопорушення полягає у відмові пройти огляд на стан сп`яніння, мотиви відмови від його проходження правового значення не мають, факт відмови пройти огляд у медичному закладі за допомогою передбаченого законом приладу визнається ОСОБА_1 , тому доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.
Не можуть бути підставою скасування постанови суду доводи скарги ОСОБА_1 про те, що мотоблок не можна вважати транспортним засобом.
Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху України транспортний засіб - це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів; сільськогосподарська техніка – трактори, самохідні шасі, самохідні сільськогосподарські, дорожньо-будівельні, меліоративні машини та механізми; механічний транспортний засіб – транспортний засіб, що привожиться в рух з допомогою двигуна, цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.
До справи долучена інформація про характеристики мотоблоку, яким керував ОСОБА_1 - бензиновий грунтофрез, двигун номінальною потужністю 4,8 кВт, серійний номер 13021682, що відповідає вищенаведеним ознакам транспортного засобу, який приводиться в рух за допомогою двигуна.
Загальнодоступна характеристика мотоблоку свідчить про те, що це пристрої з широким переліком функцій, справлятися можуть з оранкою (робота з плугом), розпушуванням (фреза), підгортання, покосом трави та в якості додаткової функції мають можливість транспортування вантажів або переміщення невеликого причепа.
Встановлено, що ОСОБА_1 був зупинений під час керування мотоблоком на дорозі загального користування, та він пояснював, що перевозив дрова. З відеоматеріалу видно, що ОСОБА_1 перебуває за кермом на транспортному засобі, облаштованому місцем для сидіння водія, та укомплектований причепом, призначеним для перевезення людей і (або) вантажу, а двигун засобу перебуває у ввімкненому стані.
Отже, встановленим слід вважати те, мотоблок використовувався для перевезення вантажів, зупинений на дорозі, тобто був повноправним учасником дорожнього руху, а тому особа, що керує таким транспортним засобом повинна нести відповідальність за керування ним у стані сп`яніння чи відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. 
Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, постанова підлягає залишенню без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, 
постановив:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Постанову Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської областівід 31 березня 2022 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського 
апеляційного суду                                                        Є.С. Сєвєрова