ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2022 року 
м. Київ

cправа №  910/389/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кондратова І.Д. - головуючий, судді -  Губенко Н.М.,  Стратієнко Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Коровай Л.В.,

за участю представників учасників справи:
позивача -  Зарубіної Т.М. (адвокат); 
третьої особи 1 -   Маляра С.В. (адвокат)

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Печерська мрія»

на додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду
(головуючий - Владимиренко С.В., судді - Демидова А.М., Ходаківська І.П.)
від 20.10.2021

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне підприємство «Щорса, 32»
до Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» 
за участю третьої особи-1 без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Печерська мрія», 
за участю третьої особи-2 без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Акціонерного товариства «Київгаз»
про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог та заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу

1.1.          У січні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне підприємство «Щорса, 32» (надалі - Товариство, позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (надалі - АТ «НАК «Нафтогаз України», відповідач) про зобов`язання відповідача перевести заборгованість за поставлений газ за договором №1087/1920-ТЕ-41 про постачання природного газу від 27.09.2019 року на опалення житлових будинків по вул. Євгена Коновальця, 32-В та 32-Г в розмірі 1 689 487,53 грн на власника належного співвласникам на праві спільної сумісної власності обладнання прибудинкової котельні та іншого обладнання, що розміщується за адресою: м. Київ, вул. Євгена Коновальця, 32-В та 32-Г - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Печерська мрія» (надалі - ОСББ, третя особа) на підставі ст.ст. 15, 16, 203, 204   ЦК України, ст. ст. 20, 187, 188 ГК України та ст. 22 Закону України «Про теплопостачання».

1.2.          Позовні вимоги обґрунтовані тим, що станом на 30.09.2020 у позивача наявна заборгованість перед відповідачем по Договору №1087/1920-ТЕ-41 про постачання природного газу від 27.09.2019 за природний газ, який постачається через газотранспортну мережу оператором газорозподільчої мережі (ГРМ) АТ «Київгаз» по двом котельним, за адресами: м. Київ, вул. Євгенія Коновальця, буд. 32-А, буд. 32-В.

1.3.          Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.06.2021, залишеним без змін постановою  Північного апеляційного господарського суду від 05.10.2021, відмовлено у задоволенні позову про зобов`язання відповідача перевести заборгованість за поставлений природний газ за Договором №1087/1920-ТЕ-41 про постачання природного газу від 27.09.2019 на опалення житлових будинків по вул. Євгенія Коновальця, 32-В та №32-Г - 1 689 487,53 грн на власника належного співвласникам на праві спільної сумісної власності обладнання прибудованої котельні та іншого обладнання, що розміщується за адресою: м. Київ, вул. Євгенія Коновальця, 32-В та 32-Г - ОСББ «Печерська мрія».

1.4.          12.10.2021 ОСББ звернулося до Північного апеляційного господарського суду з заявою про розподіл судових витрат та ухвалення додаткової постанови, якою просило стягнути з Товариства на користь ОСББ витрати на професійну правничу допомогу, понесені у зв`язку із розглядом справи у суді апеляційної інстанції, у розмірі 28 500,00 грн.

1.5.          В обґрунтування заяви третя особа посилається на понесення витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції на суму 28  500,00 грн, попередній розрахунок якої був наданий у відзиві на апеляційну скаргу, заява подана протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції, на доказ надання правової (правничої) допомоги заявником надано копії: Договору про надання професійної правничої допомоги №2605/21 від 26.05.2021, акт приймання-передачі послуг до договору про надання професійної правничої допомоги №2605/21 від 26.05.2021.

1.6.          20.10.2021 Товариство заявило клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката з огляду на такі обставини: 
- у договорі відсутнє посилання на цю справу; 
- сторонами не визначено перелік послуг, що надаються за вказаним договором та їх обсяг; 
- в договорі про надання професійної правничої допомоги №2605/21 від 26.05.2021 відсутня печатка третьої особи, а тому, на думку позивача, цей договір є неукладеним;  
- вартість переліку робіт є завищеною, оскільки витрати щодо вивчення апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, а також аналіз законодавства та актуальної судової практики щодо спірних відносин є однією послугою;
- час вказаний третьою особою не відповідає дійсності, оскільки у суді апеляційної інстанції відбулось всього два судових засідання та тривалість кожного була не більше 10 хвилин, а тому вказана заявником вартість послуг за участь у судових засіданнях є завищеною.

2. Короткий зміст додаткової постанови суду апеляційної інстанції

2.1.          Додатковою постановою від 05.10.2021 заяву ОСББ про розподіл судових витрат та ухвалення додаткової постанови задоволено частково.  Стягнуто з Товариства на користь ОСББ 14 250,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. В іншій частині заяви про розподіл судових витрат та ухвалення додаткової постанови відмовлено.

2.2.          Суд апеляційної інстанції, керуючись статтями 126 та 129 ГПК України,  а також враховуючи розумність розміру витрат на професійну правничу допомогу, співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи, заперечення позивача проти заяви ОСББ, дійшов висновку про доцільність зменшення розміру таких витрат на 50% до 14 250,00 грн.  

2.3.          Суд брав до уваги, що заявник є третьою особою без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, а правова позиція сторін у суді першої та апеляційної інстанцій не змінювалась, тому адвокат не потребував додаткової підготовки, необхідності вивчення додаткових джерел права, які регулюють спірні правовідносини.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги. Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу. Підстава (підстави) відкриття касаційного провадження 

3.1.          08.11.2021 третя особа звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить додаткову постанову суду апеляційної інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити в повному обсязі.

3.2.          В обґрунтування підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції, зменшуючи розмір витрат на 50%, неправильно застосував норму частини 4 статті 126, статті 129 ГПК України без врахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 13.10.2020 у справі № 922/3706/19 (від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем  в галузі права), від 13.01.2021 у справі № 596/2305/18 (обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами), від 24.09.2020 у справі № 904/3583/19 (судами не враховано, що для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката недостатньо лише клопотання сторони), від 26.04.2021 у справі № 910/12099/17 (суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення), від 14.04.2021 у справі № 911/2571/19 (суд не зазначив, вартість яких саме процесуальних дій є завищеною).

3.3.          У відзиві на касаційну скаргу позивач просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а додаткову постанову суду апеляційної інстанції без змін. Товариство стверджує, що висновки, які викладено у додатковій постанові не суперечать висновкам, вказаним у справах, які зазначені скаржником у касаційній скарзі.  Крім того, позивач просить суд стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 20 500,00 грн, при цьому зазначаючи, що докази їх понесення будуть подані протягом п`яти днів з моменту оголошення судом касаційної інстанції постанови.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

4.          Мотиви, якими керується Верховний Суд, та застосоване законодавство

4.1.          Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частини 1 та 2 статті 300 Господарського процесуального кодексу України).

4.2.          Здійснивши розгляд касаційної скарги, дослідивши наведені у ній доводи та вимоги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіривши наявні матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав. 

4.3.          Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

4.4.          Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).

4.5.          У постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 вказано, що метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. 

4.6.          Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

- попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

- визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

- розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

4.7.          Згідно зі статтею 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

4.8.          Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

4.9.          До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

4.10.          Зокрема, згідно з ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

4.11.          Відповідно до частин 5, 6 цієї статті у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

4.12.          Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

4.13.          За практикою Верховного Суду (пункти 4.12 - 4.14 постанови від 30.11.2020 у справі № 922/2869/19) під час вирішення питання про розподіл витрати на професійну правничу допомогу суд:

1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у ч. 4 ст. 126 ГПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 ст. 129 ГПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення або чи заявлення неспівмірно нижчою суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

4.14.          При цьому, такий критерій, як обґрунтованість та пропорційність (співмірність) розміру витрат на оплату послуг адвоката до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, суд має враховувати як відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 126 ГПК України (у разі недотримання - суд за клопотанням іншої сторони зменшує розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу), так і відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 129 цього Кодексу (у разі недотримання - суд за клопотанням сторони або з власної ініціативи відмовляє у відшкодуванні витрат повністю або частково при здійсненні розподілу). 

4.15.          Тобто критерії, визначені ч. 4 ст.126 ГПК України, враховуються за клопотанням заінтересованої  сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами ч. 4 ст. 129 цього Кодексу. Водночас критерії, визначені ч. 5 ст. 129 ГПК України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

4.16.          З огляду на вказані критерії, Верховний Суд вважає, що перш за все суд має визначити, чи були судові витрати, зазначені заявником, фактично понесені, тобто, чи є обґрунтованим визначений розмір; і, по-друге, чи є підстави для відмови стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 ст. 129 ГПК України.

4.17.          Суд апеляційної інстанції встановив, що на виконання умов договору №2605/21 до матеріалів справи надано акт від 08.10.2021 приймання-передачі послуг по договору №2605/21 про надання правової допомоги від 26.05.2021, за яким адвокат надав клієнту наступну правову допомогу: вивчення апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, аналіз законодавства та актуальної судової практики щодо спірних правовідносин - 6 годин, загальна вартість 9  000,00 грн (1 500,00 грн за одну годину); написання заяви по суті справи від третьої особи, надсилання її сторонам у справі та передача до суду - 10 годин, загальна вартість 15  000,00 грн (1 500,00 грн за одну годину); участь у судових засіданнях (із урахуванням часу перебування адвоката у приміщенні суду та часу на дорогу) (1-е засідання: час перебування адвоката в суді: 0 годин 40 хвилин, час витрачений адвокатом на дорогу 1 година 00 хвилин; 2-ге засідання: час перебування адвоката в суді: 0 годин 40 хвилин, час, витрачений адвокатом на дорогу 1 година 00 хвилин - всього 3 години), загальна вартість 4 500,00 грн. Загальна сума наданих послуг складала 28  500,00 грн.

4.18.          Апеляційний господарський суд, зменшуючи розмір витрат на правову допомогу до 50% оцінив, обґрунтованість заяви та погодився з доводами позивача про необґрунтованість та неспівмірність заявленої до стягнення суми витрат з реальним обсягом такої допомоги у суді апеляційної інстанції, часом, витраченим на надання таких послуг (незначний обсяг юридичної та технічної роботи щодо підготовки справи до розгляду у суд апеляційної інстанції та тривалість судових засідань), критерію реальності таких витрат.   

4.19.          Суд апеляційної інстанції також взяв до уваги, що заявник є третьою особою без самостійних вимог на предмет спору, а правова позиція сторін є зрозумілою та під час розгляду справи в судах не змінювалась, тому адвокат не потребував додаткового вивчення нормативно - правових актів для підготовки процесуальних документів.

4.20.          За таких обставин, суд касаційної інстанції погоджується з висновками апеляційного господарського суду про доцільність зменшення витрат на правову допомогу на 50%, оскільки суд апеляційної інстанції при розгляді заяви врахував всі необхідні критерії, передбачені статтями 126, 129 ГПК України. 

4.21.          Доводи скаржника щодо необхідності врахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 13.10.2020 у справі № 922/3706/19, від 13.01.2021 у справі № 596/2305/18, від 24.09.2020 у справі № 904/3583/19, від 26.04.2021 у справі № 910/12099/17 та від 14.04.2021 у справі № 911/2571/19 суд касаційної інстанції відхиляє, оскільки висновки, які викладені у вказаних справах, не суперечать висновкам суду апеляційної інстанції, зокрема:
- у справі № 922/3706/19 при розгляді заяви позивача про ухвалення додаткового рішення до постанови Верховного Суду від 13.10.2020, суд касаційної інстанції вказав про доцільність повного задоволення заяви, з огляду на відсутність клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги;
- у постанові  від 13.01.2021 у справі № 596/2305/18 суд касаційної інстанції, скасовуючи додаткову постанову апеляційного суду виходив з того, що із клопотанням про зменшення звернувся лише відповідач 2, тому суд безпідставно зменшив витрати на правову допомогу з відповідачів 1 та 3;
- у постанові від 24.09.2020 у справі № 904/3583/19 Верховний Суд вказав, що для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу недостатньо лише клопотання сторони. На останню також покладається обов`язок доведення неспівмірності витрат. У справі, що переглядається, позивач не лише посилався на необхідність зменшення, а і обґрунтовував неспівмірність понесених витрат;
- у постанові від 26.04.2021 у справі № 910/12099/17 Верховний Суд скасував додаткову ухвалу та постанову і направив справу на новий розгляд, оскільки суди не надали оцінки необґрунтованості дій позивача при зверненні з позовом;
- у постанові від 14.04.2021 у справі № 911/2571/19 Верховний Суд погодився з висновком суду апеляційної інстанції про доцільність зменшення витрат на професійну правничу допомогу, за наявності клопотання та відповідного обґрунтування сторони.

5. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

5.1.          Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін, а скаргу - без задоволення.

5.2. Відповідно до частини 1 статті 309 зазначеного Кодексу суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

5.3. Оскільки викладені у касаційній скарзі доводи про порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права під час ухвалення оскаржуваних судового рішення не отримали підтвердження, Верховний Суд, переглянувши його в межах наведених у касаційній скарзі доводів, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, вважає, що оскаржуване судове рішення ухвалено із додержанням норм процесуального права, тому підстав для його зміни чи скасування немає.

6. Розподіл судових витрат

6.1.          У відзиві на касаційну скаргу позивач просив суд стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 20 500,00 грн.

6.2.          Відповідно до частини 1 статті 129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

6.3.          Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору (частина 2 статті 129 ГПК України).

6.4.          Частиною 4 статті 129 ГПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 

6.5.          З огляду на те, що при розгляді спору по суті позивачу було відмовлено в задоволенні позову, то і витрати на професійну правничу допомогу  в суді касаційної інстанції в сумі 20  500,00 грн також покладаються на позивача.

Керуючись статтями 126, 129, 300, 301, пунктом 1 частини 1 статті  308, статтями 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Печерська мрія» залишити без задоволення, а додаткову постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.10.2021 у справі № 910/389/21- без змін.

2. Витрати на професійну правничу допомогу в сумі 20 500,00 грн покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційне підприємство «Щорса, 32».

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                                 І. Кондратова

Судді                                                                                                              Н. Губенко

                                                                                                                      Л. Стратієнко